Єдиний унікальний № 371/1417/23
Номер провадження № 1-кп/371/71/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2026 р.         м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді       ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання    ОСОБА_2 
прокурора        ОСОБА_3 
обвинуваченої       ОСОБА_4 
захисника обвинуваченого      ОСОБА_5 
потерпілого        ОСОБА_6 
представника потерпілого      ОСОБА_7 
представник цивільного відповідача
«Юніфарм лабораторіз лімітед» адвоката    ОСОБА_8 
представник цивільного відповідача
ПрАТ «Європейський страховий альянс»   ОСОБА_9 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миронівка Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 12023111230001426 від 13 червня 2023 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси Черкаської області, громадянки України, українки, має вищу освіту, працює медичним фахівцем «Гедеон Ріхтер», має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4  12 червня 2023 року, близько 07 години 50 хвилин, в світлий час доби за сприятливих погодних умов, сухому асфальтному покритті, керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем марки «Volkswagen», модель «Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить Представництву «Юніфарм Лабораторіз Лімітед», без пасажирів, рухалася прямо автодорогою «О-101507», сполученням «с.Потік-с.Маслівка», в межах нерегульованого перехрестя, з автодорогою «О-101509», сполученням «с. Шандри - с. Козин», в напрямку від села Потік, Миронівської ОТГ, в межах Обухівського району, Київської області.
Під час руху водій  ОСОБА_4 , не стежила за дорожньою обстановкою, не була уважною під час керування транспортним засобом та відповідно не реагувала на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги пункту 16.11. та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі – ПДР України), згідно з якими передбачено, що:
- п. 16.11. ПДР України, відповідно до якого – «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;
- дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», відповідно до якого – «водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі»;
у наслідок чого не обрала безпечну швидкість руху, допустила виїзд керованого нею транспортного засобу на нерегульоване перехрестя, де не надала перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, з ліво на право відносно її напрямку руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Renault», модель «Maf Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водієм ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на нерегульованому перехресті по автомобільній дорозі «О-101509», сполученням «с.Шандри-с.Козин» прямо, в напрямку від с. Шандри, Миронівської ОТГ, Обухівського р-ну., Київської обл., із пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру автомобіля «Renault», модель «Maf Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 15.09.2023 за № 127, встановлено, що у ОСОБА_6 , 1981 року народження, згідно наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійно-скальпованих ран волосистої частини голови та вушних раковин; забою обох легень, переломів 3-5 ребер праворуч, правобічного гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи праворуч, посттравматичної нижньодолевої пневмонії праворуч. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого /-их/ твердого /-их/ предмету /-ів/ з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться: комплекс ушкоджень в області грудної клітки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, комплекс ушкоджень в області голови до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних в фабулі наданої Постанови від 30.08.2023, тобто при ДТП яка мала місце 12.06.2023 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вищевказаною ДТП.
Грубе порушення водієм  ОСОБА_4 , вимог пункту 16.11. та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіянні потерпілому ОСОБА_6 , тяжкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена  ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиро кається у вчиненому.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працювала у «Юніфарм лабораторіз лімітед» на посаді фахівця з медичних питань. 12 червня 2023 року, близько 07 години 50 хвилин, автомобілем марки «Volkswagen», модель «Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1  їхала на роботу зі швидкістю 50 км/год. Не помітивши машину відбулося зіткнення. В скоєному щиро кається. Просить не позбавлять права керувати транспортними засобами, оскільки її робота пов`язана з керуванням автомобіля. 
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що в день дорожньо-транспортної пригоди їхав разом з ОСОБА_10 . За кермом автомобіля перебував ОСОБА_10 , а він сидів на пасажирському сидінні. Обставини пригоди не пам`ятає, пояснив, що все відбулося дуже швидко. Обвинувачена матеріальну допомогу йому не надавала, в лікарні вибачилась за скоєне. Просить цивільний позов задовольнити в повному обсязі. 
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що в день дорожньо-транспортної пригоди він керував автомобілем «Renault», модель «Maf Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Разом з ОСОБА_6 вони їхали на схід.  ОСОБА_6 сидів біля нього на пасажирському сидінні. На перехресті с. Потік-с. Маслівка, автомобіль марки «Volkswagen», врізався в їх автомобіль. Він виліз з машини, надав ОСОБА_6 першу медичну допомогу та викликав швидку. ОСОБА_6 був без тями. Після ДТП він звернувся в лікарню до невропатолога, де йому виписали направлення на МРТ. Просить цивільний позов задовольнити в повному обсязі. 
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_10 є її чоловіком. Вона є власником автомобіля «Renault», модель «Maf Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 . В день дорожньо-транспортної пригоди вона не перебувала в машині. Бачила ОСОБА_6 , який перебував у важкому стані. Після ДТП чоловік звертався до лікаря, йому робили МРТ. 
Крім повного визнання вини самою обвинуваченою, її вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які містяться:
- у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 червня 2023 року, схемі пригоди та ілюстрованій таблиці до нього: огляд проводився за участі понятих, за наступних погодних умов: похмуро, без опадів температура +16 °C. Напрямок проведення огляду: від с. Потік по автодорозі О-101507 до с. Маслівка до автодороги О-101509. Вид події: зіткнення ТЗ. Орієнтир для проведення вимирів: в повздовжній проекції. Місце дорожньо-транспортної пригоди розташоване: перехрестя автомобільних доріг О-101507 з О-101509. Елементи вулиці, дороги: перехрестя нерегульоване. Проїзна частина: горизонтальна ділянка нема в плані, без ухилів. Вид та стан покриття: асфальтобетон чистий, сухий. Наявність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття: не виявлено. Дорожнє покриття загальною шириною 7.1 м. Призначено для руху в двох напрямках. Число смуг для руху: 1, в напрямку проведення огляду: 1 смуга, зустрічного напрямку: 1 смуга. Дорожня розмітка: поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. До проїзної частини примикають: узбіччя, праворуч - 0,8м, ліворуч - 0,7м. Далі за тротуаром - узбіччя розташовано: праворуч - кювет, поле; ліворуч - кювет, поле. Спосіб регулювання руху на цій ділянці: не регулюється. Дорожні знаки: п.2.1 ПДР України - дати дорогу. Умови освітленості на даній ділянці шляху (вулиці, дороги): світлі. Наявність приладів відеоспостереження на місці ДТП та за напрямками руху: відсутні. Загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія: при денному освітленні більше 300 м. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч (номер на схемі та характеристика): не виявлено. Огляд транспортних засобів: ТЗ №1 «Renault», модель «Maf Master» р.н. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 розташований на лівому боці, значні механічні пошкодження всього кузова, скло салону, ходова частина (передня, задня) в піднятому просторі; ТЗ №2 Volkswagen» модель «Polo», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 , розташований на лівому боці, притиснутий задньою боковою частиною ТЗ-1, значні механічні пошкодження в передній частині, ліва сторона, дон в піднятому просторі. Наявність характерних для даного ДТП слідів і інших речових доказів на транспортному засобі - відсутні. Гальмові системи (в тому числі стоянкової гальмівної системи): не визначалося. Рульове керування: не визначалося. Сліди шин: сліди юзу гуми ТЗ, подряпини на асфальті. Інші сліди на дорожньому покритті: сліди юзу гуми ТЗ, подряпини на асфальті. Ознаки напрямку руху транспортного засобу: за формою і напрямом слідів коліс. Наявність відокремлених від транспортного засобу частин, деталей і інших об`єктів: осип частин транспортних засобів. Наявність на місці ДТП слідів контактної взаємодії транспортних засобів з навколишніми об`єктами, предметами - згідно схеми ДТП. Наявність слідів контактної взаємодії особи з навколишніми об`єктами, предметами (сліди волочіння, біологічного походження, уривки одягу тощо), їх форма, напрямок та характер - згідно схеми ДТП. Додатки до протоколу: складено додаток до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди - схему. По закінченню огляду транспортний засіб згідно нумерації та опису вище направлено на майданчик тимчасового утримання за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139. Застосування науково-технічних засобів: фотоапарат «Canon». Спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу: надано на ознайомлення, заяв і зауважень не надійшло. Огляд закінчено 12.06.2023 о 15 годині 30 хвилин (Том 3 а.с. 68-77);
- у акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12 червня 2023 року встановлено, що слідчий у присутності свідків здійснив огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Транспортні засоби: №1 - «Renault», модель «Maf Master» р.н. НОМЕР_3 , кузов - НОМЕР_4 та №2 - Volkswagen» модель «Polo», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 доставлено для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139. Власники транспортних засобів: №1 - ОСОБА_11 , №2 – ПР ВО «Юніфарм лабораторіз лімітед». Зовнішній вигляд транспортного засобу має значні механічні пошкодження всього кузову, ходової частини (Том 3 а.с. 78, 79);
- у постанові про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 13.06.2023, транспортні засоби автомобіль «Volkswagen» модель «Polo», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 та автомобіль марки «Renault», модель «Maf Master» р.н. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , які направлено та зберігаються на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №12023111230001426 від 13.06.2023 (Том 3 а.с. 80-81);
- в ухвалі слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2023 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно автомобіль марки «Volkswagen» модель «Polo», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 та автомобіль марки «Renault», модель «Maf Master» р.н. НОМЕР_3 , номери кузова НОМЕР_4 , які були вилучені під час проведеного огляду місця події в період часу 14 год 00 хв по 15 год 30 хв 12.06.2023 та направлені на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139 (Том 3 а.с. 82-84);
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 червня 2023 року, у ОСОБА_10 , який був оглянутий лікарем КНП Миронівська ОБЛ о 14-20 год 12.06.2023, ознак сп`яніння не виявлено (Том 3 а.с. 85);
- у висновку експерта №76 від 21.06.2023, встановлено, що у ОСОБА_6 , 1981 року народження, згідно даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійно-скальпованих ран волосистої частини голови та вушних раковин, переломів 3,5 ребер праворуч, підшкірної емфіземи праворуч, посттравматичної нижньодолевої пневмонії праворуч. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться: комплекс ушкоджень в області голови - до легких тілесних ушкоджень що потягли короткочасний розлад здоров`я, комплекс ушкоджень в області грудної клітки - до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин в фабулі постанови від 20.06.2023 року, тобто при ДТП яка мала місце 12.06.2023 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вищевказаною ДТП (Том 3 а.с. 87-88); 
- у висновку експерта № СЕ-19/111-23/30386-ІТ від 27.06.2023 та ілюстративних таблицях до неї, встановлено, що на момент огляду автомобіля марки «Renaul Maf Master» р.н. НОМЕР_3  система рульового керування та гальмівна система знаходяться в працездатному стані. Виявлено несправності елементів підвіски, що виникли в процесі ДТП (Том 3 а.с. 92-97);
- у висновку експерта № СЕ-19/111-23/30387-ІТ від 28.06.2023 та ілюстративних таблицях до неї, встановлено, що на момент огляду автомобіля марки «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1  гальмівна система знаходиться в працездатному стані. Виявлено несправності системи рульового керування та елементів підвіски, що виникли в процесі ДТП (Том 3 а.с. 103-107);
- у висновку експерта № СЕ-19/111-23/30378-ІТ від 20.06.2023 встановлено, що зіткнення автомобіля марки «Volkswagen» модель «Polo», р.н. НОМЕР_1 та «Renault» модель «Master» р.н. НОМЕР_3 відбулось в межах нерівнозначного перехрестя автодоріг О-101509 та О-101507 перед початком слідів юзу та подряпин (позн. На схемі 3-5). Встановити більш точне розташування місця зіткнення автомобіля марки «ЗАЗ-« Volkswagen» модель «Polo» р.н. НОМЕР_1 та «Renault» модель «Master» р.н. НОМЕР_3 , відносно елементів дороги за наявної в матеріалах кримінального провадження слідової інформації, не уявляється можливим (Том 3 а.с. 113-115);
- у висновку експерта № СЕ-19/111-23/31628-ІТ від 23.06.2023 встановлено, що за даних дорожніх умов, при заданому комплексі вихідних даних водій автомобіля «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 та дорожного знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Renaul Maf Master» р.н. НОМЕР_3 шляхом виконання вимог п. 16.11 та дорожного знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України. В діях автомобіля «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 16.11 та дорожного знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожньо-транспортній ситуації при заданому комплексі вихідних даних водій автомобіля «Renaul Maf Master» р.н. НОМЕР_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Renaul Maf Master» р.н. НОМЕР_3 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo» р.н. НОМЕР_1 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху водію. В діях автомобіля «Renaul Maf Master» р.н. НОМЕР_3 , не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли знаходитися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (Том 3 а.с. 121-124);
- у висновку експерта №127 від 31.08.2023, встановлено, що у ОСОБА_6 , 1981 року народження, згідно даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійно-скальпованих ран волосистої частини голови та вушних раковин; забою обох легень, переломів 3-5 ребер праворуч, правобічного гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи праворуч, посттравматичної нижньодолевої пневмонії праворуч. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться: комплекс ушкоджень в області грудної клітки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, комплекс ушкоджень в області голови до легких тілесних ушкоджень що потягли короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин в фабулі постанови від 30.08.2023 року, тобто при ДТП яка мала місце 12.06.2023 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вищевказаною ДТП (Том 3 а.с. 139-142); 
- у постанові про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 15.09.2023, наданий ОСОБА_6 один рентген знімок та його опис, а також вилучені медичні картки стаціонарного хворого №6440 та №10561/620 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №12023111230001426 від 13.06.2023 (Том 3 а.с. 148-149).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до вимог ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до вимог ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Крім того, відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_8 , який діє в інтересах «Юніфарм лабораторіз лімітед» про призначення авто-товарознавчої експертизи. Проведення судово авто-товарознавчої експертизи доручено експерту Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5) (Том 3 а.с. 172-176).
Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової транспортної-товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-24/71532-АВ від 14 березня 2025 року, то вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Master» р.н. НОМЕР_3 , 2018 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на дату оцінки 12.06.2023, становила: 1 454 766, 38 грн, з урахуванням ПДВ на витрачені матеріали та замінні складники КТЗ. Ринкова вартість транспортного засобу «Renault Master» р.н. НОМЕР_3 , 2018 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_4 , станом на дату оцінки - 12.06.2023, становила: 707 609, 46 грн без урахувань ПДВ. Вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_11 - власниці транспортного засобу «Renault Master» р.н. НОМЕР_3 , 2018 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на дату оцінки 12.06.2023, дорівнює ринковій вартості цього ж автомобіля в непошкодженому стані на момент ДТП та складала: 707 609, 46 грн без урахувань ПДВ. Вартість утилізації транспортного засобу «Renault Master» р.н. НОМЕР_3 , 2018 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_4 , в пошкодженому стані після дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 12.06.2023, станом на дату оцінки - 12.06.2023, становила: 12 096, 54 грн без урахувань ПДВ. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Master» р.н. НОМЕР_3 , 2018 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_4 значно перевищує ринкову вартість КТЗ в непошкодженому стані на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, відновлення даного автомобіля за принципом внеску є економічно недоцільним (Том 4 а.с.1-69).
Відповідно даних зібраних стороною обвинувачення, водій автомобіля «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 та дорожного знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Renaul Maf Master» р.н. НОМЕР_3 шляхом виконання вимог п. 16.11 та дорожного знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України та уникнути зіткнення. 
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілого, свідка, дослідивши докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, доведена повністю і її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження. 
Крім того, на виконання ухвали суду від 08.11.2023, Обухівський районний відділ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області підготувало досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_4 . Згідно висновків досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - середній. Тому орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, цю доповідь пропонується прийняти до відома під час винесення рішення про міру кримінальної відповідальності у межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення (Том 1 а.с. 63-67).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, також враховує досудову доповідь Обухівському районному відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
При цьому, у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2018 справа №167/341/16-к цей суд указав, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Наведені обставини у своїй сукупності, дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винної додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Так, з аналізу характеру та обсягу допущених порушень Правил дорожнього руху, враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також той факт, що діяльність обвинуваченої, пов`язана з керуванням транспортним засобом, має неповнолітню дитину, для неї та її сім`ї наявність права керування транспортним засобом є необхідним для отримання джерела доходу, суд також враховує думку потерпілого та приходить до висновку про можливість не застосування до обвинуваченої додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Саме таке покарання ОСОБА_4 суд вважає відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Також в матеріалах справи містяться цивільні позови: 
ОСОБА_6  до «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД), ОСОБА_4 , ПрАТ «Європейський страховий альянс», третя особа: «ПРЕДСТАВНИЦТВО «ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД» про відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП, завданої кримінальним правопорушенням в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №2023111230001426, внесеного до ЄРДР від 13.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 просив суд стягнути з: ПрАТ «Європейський страховий альянс» на його користь майнову та моральну шкоду в розмірі 336 000, 00 грн; «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на його користь майнову шкоду в розмірі 371 028, 64 грн та моральну шкоду в розмірі 1 984 000, 00 грн;  ОСОБА_4  на його користь витрати на оплату правової допомоги, попередньо орієнтовна сума яких складає 17 500, 00 грн (Том 1 а.с. 145-223).
ОСОБА_10  до «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД), ОСОБА_4 , ПрАТ «Європейський страховий альянс», третя особа: «ПРЕДСТАВНИЦТВО «ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД» про відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП, завданої кримінальним правопорушенням в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №2023111230001426, внесеного до ЄРДР від 13.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 
ОСОБА_10 просив суд стягнути з: ПрАТ «Європейський страховий альянс» на його користь майнову та моральну шкоду в розмірі 16 222, 50 грн; «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на його користь моральну шкоду в розмірі 199 227, 50 грн;  ОСОБА_4  на його користь витрати на оплату правової допомоги, попередньо орієнтовна сума яких складає 14 000, 00 грн (Том 1 а.с. 80-105).
15.03.2024 на адресу суду від представника «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) адвоката ОСОБА_8 надійшли відзиви на позовну заяву з додатками (Том 2 а.с. 23-45, 46-67, 68-90). В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) майнової та моральної шкоди просив відмовити.
09.04.2024 на адресу суду від представника ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_9 надійшов відзив на позовну заяву з додатками (Том 2 а.с. 104-122, 124-139, 140). Не заперечує проти стягнення на користь ОСОБА_6 в межах страхової суми в розмірі 320 000, 00 грн, у розмірі 16 000, 00 грн - відмовити. Щодо заявлених позовних вимог  ОСОБА_10 просить відмовити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року позов ОСОБА_11 до «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД), ОСОБА_4 , ПрАТ «Європейський страховий альянс», третя особа: «ПРЕДСТАВНИЦТВО «ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД» про відшкодування майнової шкоди та витрати на оплату правової допомоги завданої в наслідок ДТП, в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №2023111230001426, внесеного до ЄРДР від 13.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишено без розгляду (Том 4 а.с. 157-158).
Представником потерпілого (цивільного позивача)  ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 08.04.2026 надані уточнення позовних вимогах, шляхом зменшення розміру заявленої майнової шкоди на 13090 грн. зв`язку з помилковим віднесенням відповідних витрат до витрат позивача. Вважати правильним та обґрунтованим загальний розмір майнової шкоди позивачу 677 938, 64 гривень, а саме просив стягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125, адреса: 03039, м. Київ, пр. Науки, буд. 3) на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування шкоди заподіяної життю та здоров`ю, у межах ліміту відповідальності страховика в розмірі 320 000, 00 грн. Стягнути з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на користь  ОСОБА_6  витрати на лікування як різниця між фактичним розміром 357 938, 64 грн та моральну шкоду в розмірі 2 000 000 грн. 
Представником адвокатом ОСОБА_7 08.04.2026 надані суду уточнення позовних вимоги цивільного позивача  ОСОБА_10  шляхом збільшення розміру майнової шкоди на 890 (вісімсот дев`яносто) гривень, а саме просив стягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125, адреса: 03039, м. Київ, пр. Науки, буд. 3) на користь ОСОБА_10 , в рахунок відшкодування завданої майнової та моральної шкоди, суму в розмірі 17 112 (сімнадцять тисяч сто дванадцять) гривень 50 копійок. 
Цивільний позивач (потерпілий)     ОСОБА_6 в судовому засіданні просив цивільний позов задовольнити, наполягав на повному відшкодуванні спричиненої майнової та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Представник цивільного позивача (потерпілого) ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7  в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав.
Цивільний позивач (свідок) ОСОБА_10 в судовому засіданні просив цивільний позов задовольнити, наполягав на повному відшкодуванні спричиненої майнової та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Представник цивільного позивача (свідка) адвокат ОСОБА_7  в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав.
Представник цивільного відповідача «ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД» ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з «ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД» не визнав та вважає, що «ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД» не повинна відповідати за шкоду, завдану з вини водія ОСОБА_4 , хоча вона і перебувала в трудових правовідносинах з «ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД». Заявив про те, що ДТП трапилось не в робочий час та за межами м. Черкаси.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги  ОСОБА_6 як і відзиву, який наданий був раніше просила задовільнити в межах страхової суми 320 000, 00 грн. Стосовно позовних вимог ОСОБА_10 з уточненнями, які надав представник ОСОБА_7 в судовому засіданні визнала частково, загальним розміром 13750 грн, з якої у відшкодування моральної шкоди 654 грн.70 коп. В іншій частині позовних вимог просила відмовити за їх недоведеністю.
В судовому засіданні обвинувачена (цивільний відповідач) ОСОБА_4 цивільні позови визнає частково. 
Адвокат ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченої  ОСОБА_4  в судовому засіданні позов визнав частково.
При вирішенні цивільного позову суд враховує наступне.
Згідно частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно частини 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України). При вирішенні цивільного позову суд керується нормами ст. ст. 127-130 КПК України та цивільного законодавства, зокрема, ст. 23, 1166-1168 ЦК України.
Судом встановлено, що 04.08.2022 між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № ЕР-210396462, за яким забезпечено транспортний засіб «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 .
Страхова сума на одного потерпілого (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяному майну - 260 000 грн, за шкоду заподіяному життю та здоров`ю - 320000, франшиза - 0 грн.
12.06.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода. 26.26.2023 Страхувальник надав ПрАТ «Європейський страховий альянс» повідомлення про подію з транспортним засобом. 20.11.2023 ПрАТ «Європейський страховий альянс» отримав заяву від 17.11.2023 представника Позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування. 24.11.2023 ПрАТ «Європейський страховий альянс» попередила позивача про припинення перебігу строку для прийняття рішення. 
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом (ст. 62 ч. 1 КПК України).
Пунктом 7 частини першої статті 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (стаття 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон №1909-ІХ)).
Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України (ч. 4 стаття 89 Закону №1909-ІХ ).
Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (стаття 980 ЦК України).
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 3720-IX.
Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Закон № 3720-IX регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 вказаного Закону об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. (ч. 1 ст. 18 Закону № 3720-IX).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 3720-IX у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи здійснюється страхова (регламентна) виплата у зв`язку з лікуванням потерпілої фізичної особи.
Частинами 1, 3, 4 ст. 21 Закону № 3720-IX встановлено, що страхова (регламентна) виплата у зв`язку з лікуванням потерпілої фізичної особи здійснюється страховиком, а у випадках, передбачених частиною першою і пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, у розмірі витрат, пов`язаних з доправленням, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілої фізичної особи у відповідному закладі охорони здоров`я, включаючи витрати на спеціальний медичний, постійний сторонній догляд та придбання лікарських засобів (лікарських препаратів). 
Необхідність здійснення таких витрат документально підтверджується відповідним закладом охорони здоров`я, а розмір витрат - розрахунковим документом.
Не підлягають відшкодуванню витрати на лікування захворювань, клінічних станів потерпілої фізичної особи, які не мають клінічно вираженої картини перебігу, не підтверджені клінічними методами діагностики та/або не є наслідком дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. 
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відтак основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.
Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача та представника про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125, адреса: 03039, м. Київ, пр. Науки, буд. 3) на користь ОСОБА_6 в повному обсязі, в рахунок відшкодування, заподіяної життю та здоров`ю, у межах ліміту відповідальності страховика в розмірі 320 000, 00 грн. 
Стосовно стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125, адреса: 03039, м. Київ, пр. Науки, буд. 3) на користь ОСОБА_10 , суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимоги, а саме стягнути на користь ОСОБА_10 13 750 грн в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди.
Стосовно позовних вимог про стягнення з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на користь ОСОБА_6 витрат на лікування як різниця між фактичним розміром 357 938, 64 грн та моральної шкоди в розмірі 2 000 000, 00 грн, суд приходить до такого висновку. 
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права.
Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.
З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».
За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-108цс13, підтриманою у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №373/1773/18-ц, від 20 листопада 2019 року у справі №501/2298/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі №534/872/16-ц, від 25 листопада 2020 року у справі №760/28302/18.
В даному випадку, ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебувала у трудових відносинах з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД), що підтверджується трудовим договором від 23 січня 2023 (Том 2 ст. 32- 36). Про, що також в судовому засіданні не заперечувалось представником ОСОБА_8 .
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст. 1191 ЦК України.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доведеність перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД), на підставі чого шкода, завдана потерпілому, підлягає стягненню з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД). 
Не заслуговують на увагу доводи цивільного відповідача, про те, що ДТП було близько 07 години 50 хвилин, в напрямку від села Потік, Миронівської ОТГ, в межах Обухівського району, Київської області. Згідно трудового договору п.1.3 Робочий день працівника встановлюється з 09.00 год до 18.00 год. У п.1.2. Договору встановлено, що ОСОБА_4 працює на посаді фахівця зовнішньої служби в м. Черкаси поза часом який зазначений в договорі та місцем.
Так, відповідно до трудовому договору п.1.2. ОСОБА_4 працює на посаді фахівця зовнішньої служби в м. Черкаси. П.1.7. Працівнику дозволяється користуватись автомобілем, що належить Роботодавцю виключно в робочий час та виключно з метою виконання своїх трудових обов`язків. Працівник повинен звітувати Роботодавцю про будь яке використання автомобіля та здійснення поїздок. Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засідання надала покази згідно яких пояснила, що їхала на роботу. Також, із змісту даного договору судом встановлено що п.1.7. виконання трудових обов`язків працівника передбачає здійснення численних поїздок. Факт того, що ДТП мало місце поза робочим часом, як зазначає представник цивільного відповідача, не спростовує відповідальність підприємства, оскільки відповідальність витікає з правовідносин, як власника джерела підвищеної небезпеки. Будь-які докази того, що автомобіль вибув з володіння підприємства протиправно суду надано не було.
Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на користь ОСОБА_6 завдану шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 357 938, 64 грн. Витрати на лікування підтверджені фіскальними чеками на купівлю медичних препаратів, згідно виписки-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №6440, призначені ОСОБА_6 , відповідають рекомендаціям лікаря. 
Щодо завданої моральної шкоди ОСОБА_6 суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті, у т.ч. якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Як визначено у статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Зокрема, як зазначив потерпілий та його представник, моральна шкода, спричинена обвинуваченою виразилася у тривале лікування, що відповідно вплинуло на морально - психологічний стан, викликало негативні емоції та переживання за своє життя та здоров`я. 
Також отримання тілесних ушкоджень та лікування змінило його звичайний спосіб життя, що також негативно відобразилось на емоційному стані, отримав моральну шкоду через переживання та хвилювання.
Визначаючи розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між скоєним обвинуваченою злочином і перенесеними потерпілим фізичними та моральними стражданнями, суд враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав потерпілий, стан його здоров`я.
Суд погоджується з твердженнями потерпілого ОСОБА_6 щодо обсягу душевних та фізичних страждань, які він відчував після ДТП, негативні наслідки для стану його здоров`я, які обумовили необхідність відповідного лікування внаслідок отриманих травм.
Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.
Грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її збагачення. На це вказав Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2024 року по справі №293/174/23.
Тому, враховуючи принцип розумності та справедливості, а також критерій розумної сатисфакції, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги визначити розмір завданої потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 1 500 000, 00 гривень, який є достатнім та стягнення з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на користь ОСОБА_6 зазначену моральну шкоду.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_10  про стягнення з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) моральної шкоди в розмірі 199 227, 50 грн, суд виходить з наступного.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з короткочасним ушкодженням його здоров`я. Виходячи з викладеного та конкретних обставин справи, суд враховує характер та тривалість фізичних та моральних страждань потерпілого внаслідок ушкодження його здоров`я, принцип розумності, виваженості і справедливості, та вважає, що з врахуванням зазначених обставин позов ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди та стягнення з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 10 000 грн. Дана сума на думку суду є пропорційною та адекватна тим стражданням, яких зазнав ОСОБА_10 в результаті отриманих тілесних ушкоджень.
Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать, зокрема, витрати на правову допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 124 КПК України. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та потрібності), а також критерію розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та неодмінності), а також розумності їх розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу й мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Указаний правовий висновок викладено в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 01 квітня 2025 року у справі № 148/1726/23.
Суд вважає, що надання правової допомоги потерпілим підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:
- договором про надання правової допомоги № 30/10-23/б від 30.10.2023 року між Адвокатським об`єднанням «Адвокатський центр» та потерпілим  ОСОБА_6 (т.1 а.с. 221-222); додатком до договору № 30/10-23/б від 30.10.2023 (т.1 а.с.223); 
-договором про надання правової допомоги №15/11-25/п від 15.11.2025 року між Адвокатським об`єднанням «Адвокатський центр» та потерпілим  ОСОБА_6 (т.4 а.с. 191); додатком № 1 до договору №15/11-25/п від 15.11.2025 року (т.4 а.с.192);
- актом прийому-передач наданих послуг по договору про надання правничої допомоги №30/10-23/б від 11.11.2025 року, на суму 41 000, 00 грн (т.4 а.с.220); 
- актом прийому-передач наданих послуг по договору про надання правничої допомоги №15/11-25/п від 21.05.2026 року на суму 12 500, 00 грн (т.5 а.с.46); актом прийому-передач наданих послуг по договору про надання правничої допомоги №15/11-25/п від 03.06.2026 року на суму 3 000, 00 грн (т.4 а.с.47);
- договором про надання правової допомоги №29/01-24/б від 29.01.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Адвокатський центр» та потерпілим  ОСОБА_10  (т.1 а.с. 102); додатком до договору № 29/01-24/б від 29.01.2024 року (т.1 а.с. 103);
- договором про надання правової допомоги №15/11-25/п від 15.11.2025 року між Адвокатським об`єднанням «Адвокатський центр» та потерпілим  ОСОБА_10 ( т.4 а.с. 188) ; додаток № 1 до договору № 15/11 -25/п від 15.11.2025 року (т.4 а.с.189); 
- акт прийому-передач наданих послуг по договору про надання правничої допомоги №15/11 -25/п від 21.05.2026 року на суму 12500грн.(т.5 а.с.50). акт прийому-передач наданих послуг по договору про надання правничої допомоги №15/11 -25/п від 03.06.2026 року на суму 3000грн.(т.5 а.с.49).
Вирішуючи питання розміру процесуальних витрат, понесених потерпілим  ОСОБА_6  та  ОСОБА_10  на правову допомогу, суд констатує, що факт надання професійної правничої допомоги адвокатським бюро підтверджується документами, які подавав представник до суду, а саме: позовною заявою та клопотанням про долучення доказів, а також журналами судових засідань згідно з якими адвокат безпосередньо брав участь у судовому проваджені.
Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката заявленим  ОСОБА_6  у сумі 56 500, 00 грн та  ОСОБА_10  в розмірі 15 500, 00 грн є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і суд не вбачає підстав для зменшення їх розміру з огляду на фінансовий стан сторін.
Відтак, процесуальні витрати потерпілого ОСОБА_6 на правову допомогу у розмірі 56 500, 00 грн та ОСОБА_10 в розмірі 15 500, 00 грн підтверджуються документально, а тому підлягають стягненню з обвинуваченої, відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК України.
Стосовно інших процесуальних витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Відтак, слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2023 року на тимчасово вилучене майно.
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.
Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ: 

Визнати винуватою  ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами. 
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_4 , звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо вона протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. 
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи. 
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2023 року на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Volkswagen» модель «Polo», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 та автомобіль марки «Renault», модель «Maf Master» р.н. НОМЕР_3 , номери кузова НОМЕР_4 , які були вилучені під час проведеного огляду місця події в період часу 14 год 00 хв по 15 год 30 хв 12.06.2023 та направлені на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139.
Речові докази по справі: автомобіль марки Volkswagen» модель «Polo», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 та автомобіль марки «Renault», модель «Maf Master» р.н. НОМЕР_3 , номери кузова НОМЕР_4 , які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139 - повернути власникам.
Речові докази по справі: наданий ОСОБА_6 один рентгенівський знімок, медичні картки стаціонарного хворого №6440 та №10561/620 - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто гривень) 00 копійок процесуальних витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/111-23/30386-ІТ від 27.06.2023; 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто гривень) 00 копійок процесуальних витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/111-23/30387-ІТ від 28.06.2024; 1 434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири гривень) 00 копійок процесуальних витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/111-23/30378-ІТ від 20.06.2023; 1 912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять гривень) 00 копійок процесуальних витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/111-23/31628-ІТ від 23.06.2023; а всього 8 126 (вісім тисяч сто двадцять шість гривень) 00 копійок.
Цивільний позов  ОСОБА_6 задовільнити частково.
Стягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125, адреса: 03039, м. Київ, пр. Науки, буд. 3) на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди у розмірі 320 000, 00 (триста двадцять тисяч) грн. 
Стягнути з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на користь ОСОБА_6  матеріальний збитки в сумі 357 938, 64 (триста п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень шістдесят чотири копійки) грн.
Стягнути з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на користь  ОСОБА_6 моральну шкоду в суму 1 500 000, 00 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6  оплату послуг адвоката в сумі 56 500, 00 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот) грн. 
Цивільний позов  ОСОБА_10 задовільнити частково.
Сягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125, адреса: 03039, м. Київ, пр. Науки, буд. 3) на користь ОСОБА_10 , в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди сумі 13 750, 00 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з «UNIPHARM LABORATORIES LIMITED» (ЮНІФАРМ ЛАБОРАТОРІЗ ЛІМІТЕД) на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 (десять тисяч) грн. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_10  оплату послуг адвоката в сумі 15 500, 00 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому та потерпілому.

Суддя                           ОСОБА_1