ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 р. 	Справа № 520/6071/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., повний текст складено 06.05.26 по справі № 520/6071/26
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у зменшенні у грошовому виразі розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, вказаних в довідці №ФХ-126320/1/8555/С від 24.06.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, відповідно до вимог положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414, та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, із зазначенням відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби та премії у грошовому виразі, обчисленому виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, вказаних в довідці №ФХ-126320/1/8555/С від 24.06.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн і надати цю оновлену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії з 01.02.2023.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 закрито провадження у справі №520/6071/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснено позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що предметом судового спору у справі №520/34583/23 було питання видачі позивачу довідки про розмір грошового забезпечення із обрахунком розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт. Вказує, що судовим рішенням у справі №520/34583/23 не зобов`язано відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою позивача станом на 01.01.2023 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, обчислених виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а тільки посадового окладу та окладу за військовим званням, тому є підстави стверджувати, що між позивачем та відповідачем наразі виникли нові правовідносини (новий спір) щодо правомірності/неправомірності обчислення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, тобто такі відносини, які були відсутні під час розгляду справи №520/34583/23. Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.02.2025 у справі №160/16360/24. Звертає увагу, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій саме у зв`язку з виникненням між позивачем та відповідачем нових спірних правовідносин , вирішення яких не охоплюється рішенням суду по справі №520/34583/23, та оскільки між сторонами у справі виникли спірні правовідносини, які набули іншого характеру за ознаками фактичних обставин і норм права, якими ці правовідносини врегульовані. Наголошує, що звернення позивача в порядку ст.383 КАС України до виконавчого органу не змусить відповідача внести зміни в складену на виконання рішення суду довідку про розмір його грошового забезпечення шляхом зазначення їх у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, оскільки такі відомості існують тільки у відповідача по справі.
Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.308, ч.1 ст.312 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що питання видачі довідки станом на 01.01.2023 з розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01.01.2023 (в розмірі 2 684,00 грн), із урахуванням складових такої довідки, вже вирішено судом у межах справи №520/3945/24. Арифметичний розрахунок частини складових, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення, виготовленій на виконання рішення суду у справі №520/3945/24, не створює нових спірних правовідносин, а стосується виконання судового рішення, в якому було визначено прожитковий мінімум (станом на 01.01.2023), з якого мають розраховуватися складові грошового забезпечення відповідної довідки, та розмір відповідних складових, а саме надбавки за особливості проходження служби та премії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У силу вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Зазначена у п.4 ч.1 ст.238 КАС України підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Тобто, постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. 
Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто, яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. 
Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №809/487/18, від 13.07.2020 у справі №620/3960/19.
Колегія суддів зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.
Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №520/34583/23, яке набрало законної сили 02.04.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у відмові ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 для перерахунку його пенсії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 та 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 .
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.
На виконання зазначеного судового рішення відповідачем оформлено довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023.
У довідці про розмір грошового забезпечення позивача від 03.04.2024 № ФХ-126320/1 станом на 01.01.2023 зазначено, зокрема, наступні відомості: посадовий оклад - 6 870,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням (капітан) - 1 930,00 грн, надбавка за вислугу років 50 % - 4400,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 0 % - 0,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 % - 1 030,50 грн, надбавка за кваліфікацію 5 % - 343,50 грн, надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі - 20 % - 1 374,00 грн, премія 10 % - 687,00 грн.
Позивач, не погодившись зі змістом довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023, а саме із зазначеними в ній розмірами надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу у умовах режимних обмежень та премії у відсотковому та арифметичному зазначенні, звернувся до суду з адміністративним позовом, заявивши позовні вимоги про: 
- визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення в довідці від 03.04.2024 №ФХ-126320, станом на 01.01.2022, та в довідці від 03.04.2024 №ФХ-126320/1, станом на 01.01.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що видана для перерахунку пенсії, на виконання рішення Харківський окружний адміністративний суд від 29.02.2024 у справі №520/34583/23, розміру надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу у умовах режимних обмежень та премії у відсотковому та арифметичному зазначенні:
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України нові довідки про розмір грошового ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00), встановленого законом на 01.01.2022, та шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн), встановленого законом на 01.01.2023, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі не менше ніж 65 відсотків від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та щомісячної премії у розмірах, визначених за відповідною посадою (посадами), з якої позивача було звільнено на пенсію та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2022 та 2023 роки для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №520/3945/25, яке набрало законної сили 20.06.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у зменшенні надбавки за особливості проходження служби до 0% та премії до 10% при виготовленні і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлених довідок №ФХ-126320 від 03.04.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та №ФХ-126320/1 від 03.04.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023. 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023 із зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, про надбавку за особливості проходження служби та про щомісячну премію - у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2022 року та за січень 2023 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнився на пенсію, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.01.2022 та з 01.02.2023 відповідно.
На виконання зазначеного судового рішення відповідач виготовив та направив до ГУ ПФУ в Харківській області, зокрема, довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 від 24.06.2025 №ФХ-126320/1/8555/С для проведення перерахунку пенсії позивача. 
Зазначена довідка містить відомості, зокрема, про розмір надбавки за особливості проходження служби (у середніх розмірах, що фактично виплачується за відповідною посадою) – 6 762,60 грн, та премії (у середніх розмірах, що фактично виплачується за відповідною посадою) – 6 900,30 грн.
Суд звертає увагу, що позивач, подаючи позовну заяву в даній справі, наводить аргументи про те, що здійснюючи розрахунок сум складових грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023, із урахуванням зазначених в довідці відсоткових розмірів складових, відповідачем невірно арифметично зазначено суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби) та премії.
Однак, суд зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №520/3945/25 вже зобов`язано відповідача здійснити обчислення грошового забезпечення позивача, виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023 з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, про надбавку за особливості проходження служби та про щомісячну премію - у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнився на пенсію.
Не погодившись із такими діями відповідача при виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі №520/3945/25 позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права, заявивши позовні вимоги щодо обчислення складових грошового забезпечення позивача в спірній довідці про розмір грошового забезпечення станом 01.01.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023 у розмірі 2 684,00 грн, як зазначено в рішенні суду у справі №520/3945/25.
При цьому, в межах справи №520/3945/25 позивачем також заявлялися позовні вимоги щодо виготовлення довідки з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01.01.2023 (2 684,00 грн) та щодо складових цієї довідки (відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби та премії).
Тобто, позивач фактично не погоджується з порядком розрахунку складових грошового забезпечення (їх арифметичним розрахунком), зазначених у довідці про розмір грошового забезпечення, виготовленій на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №520/3945/25, що стало підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом, що розглядається судом у межах даної справи.
Отже, суд зазначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням (неналежним виконанням) відповідачем ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №520/3945/25, що набрало законної сили, оскільки в зазначеній справі вирішувався спір саме щодо виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 та її складових, однак, за доводами позивача, відповідачем неналежним чином розрахованого розмір складових грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби та премії) в такій довідці на виконання рішення суду.
Колегія суддів вважає, що спір у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а предметом цього позову є фактична незгода позивача з діями відповідача при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №520/3945/25, а саме з діями відповідача при виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 та арифметичним розрахунком складових спірної довідки, що, за доводами позивача, розраховані невірно.
Однак, арифметичний розрахунок частини складових, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення, виготовленій на виконання рішення суду у справі №520/3945/24, не створює нових спірних правовідносин, а стосується виконання судового рішення, в якому було визначено прожитковий мінімум (станом на 01.01.2023), з якого мають розраховуватися складові грошового забезпечення відповідної довідки, та розмір відповідних складових, а саме надбавки за особливості проходження служби та премії.
У розрізі наведених обставин необхідно зауважити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18.
Також не є зміною підстав позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі позивачу під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Окрім того, не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин і зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права, або наведення іншого праворозуміння таких норм.
Колегія суддів зазначає, що незгода позивача з бездіяльністю (діями) відповідача під час виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №520/3945/25, є підставою для звернення до суду в порядку статей 382, 383 КАС України, а не для подання нового позову до суду.
Так, відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).
Отже, статтею 382 КАС України визначено спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.
Питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду в адміністративному судочинстві врегульовано положеннями статті 383 КАС України.
Так, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч.1 ст.383 КАС України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а викладено правовий висновок, відповідно до якого не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що положення статей 382 та 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (стаття 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14.11.2024 у справі №560/8301/22 та від 30.04.2025 по справі № 440/10814/24, які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України підлягають врахуванню судом апеляційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними дій, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України провадження у справі підлягає закриттю.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судовим рішенням у справі №520/34583/23 не зобов`язано відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою позивача станом на 01.01.2023 із зазначенням конкретних складових грошового забезпечення, колегія суддів вважає такими, що не впливають на спірні правовідносини, оскільки рішенням суду в рамках справи №520/3945/25, а не справі №520/34583/23, зобов`язано відповідача здійснити обчислення грошового забезпечення позивача, виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023 з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, про надбавку за особливості проходження служби та про щомісячну премію - у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнився на пенсію.
Посилання апеляційної скарги на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.02.2025 у справі №160/16360/24, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони прийняті щодо правовідносин, які не є релевантними стосовно обставин даного спору.
Отже, наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 по справі № 520/6071/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		М.О. Семененко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   І.С. Чалий