Справа № 529/1024/25
Провадження № 2/529/159/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр"  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказано, що 04.07.2021 між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6023501 в електронній формі з використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 10 000,00 грн та зобов`язався повернути грошові кошти надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. 27.08.2021 між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір відступлення прав вимоги № 27/08-1, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором. 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та позивачем ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором від 04.07.2021. Заборгованість відповідача ОСОБА_1 за цим кредитним договором складає у загальному розмірі 22 600,72 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 095,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за комісіями, 656,96 грн - інфляційні збитки, 148,76 грн - 3 % річних. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 04.07.2021 № 6023501 у загальному розмірі 22 600,72 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн і витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн.
Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. 
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Хворост Д.М. надала суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову ТОВ "Коллект Центр" у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500,00 грн /а.с. 61-69/. У відзиві вказано, що позивачем не надано доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабвнет в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", у тому числі шляхом перевірки позивачем правильності введення коду, направленого ним на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису та отримання саме відповідачем цього одноразового ідентифікатора. Зазначення у кредитному договорі особистих даних відповідача (прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адреса його проживання та ідентифікаційний код) не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі. Матеріали справи не містять доказів того, що первісний кредитор ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" надав кредитні кошти шляхом їх перерахування саме на картковий рахунок відповідача. Повний номер карткового рахунку, який за твердженням позивача, належить відповідачу, не зазначений ні в кредитному договорі, ні в додатках до нього. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме відповідач є держателем картки, на яку здійснено зарахування коштів, в наявних довідках відсутній повний номер такої картки, що в сукупності з відсутністю доказів укладення кредитного договору вказує на відсутність підстав для задоволення позову. Пунктом 1.4 кредитного договору визначено, що кредит надається на строк 7 днів, а тому нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення цього строку кредитування суперечить умовам кредитного договору та положенням ст. 1048 ЦК України. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у встановленому законом порядку був повідомлений про укладення договорів відступлення прав вимог, а отже нарахування позивачем, як вторинним кредитором, на свою користь інфляційних втрат у розмірі 656,96 грн та 3 % річних у сумі 148,76 грн від простроченої суми зобов`язання по кредиту є безпідставним та не підлягає задоволенню. Пункти кредитного договору про сплату на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до вимог чинного законодавства та судової практики Верховного Суду, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача комісії у сумі 700,00 грн не підлягає задоволенню. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком первісного кредитора та позивача стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення однієї сторони, а саме фінансової установи, а тому не є належним доказом наявності у відповідача заборгованості та її розміру. Заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, завищеним та неспівмірним зі складністю справи та ціною позову. Спір відноситься до категорії малозначних, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, судова практика у цій категорії справи є сталою, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат міг би витратити значний час. Вказане у сукупності є підставами для зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до мінімального розумного розміру.
Позивач ТОВ "Коллект Центр" надав суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обязі /а.с. 87-94/. У цій відповіді вказано, що кредитний договір було укладено на сайті первісного кредитора та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, провадження № 61-1602св20. Положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Враховуючи, що первісний кредитор не є банком, операція щожо перерахування кредитних коштів відповідачу була здійснена оператором платіжних послуг на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листом ТОВ "ФК "Елаєнс" (ТМ - "Fondy"), відповідно до якого 04.07.2021 було перераховано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 . Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору кредит надається строком на 7 днів. Термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом: 11.07.2021. Згідно із п. 1.7 кредитного договору сторони домовились, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за сплати процентів згідно з п. 1.6 та повернення кредиту у визначений в п. 1.5 термін. У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів, а зазначена в п. 1.5 договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку. Також п. 1.12 кредитного договору передбачено, що строк дії договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року. Таким чином, сторонами договору погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості і таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості в межах строку дії договору. Кредитний договір є дійсним як вцілому, так і в частині автоматичної пролонгації договору, не оскаржується в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, відповідає вільному волевиявленню сторін та чинному законодавству. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів в позику. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір є розумним та справедливим. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закон України "Про споживче кредитування" безумовно та однозначно передбачає право кредитодавця на встановлення комісії за надання кредиту за кредитним договором. Комісія за надання кредиту була також відображена і в тексті кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії за надання кредиту до загальних витрат за кредитним договором. Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Договірні відносини між позивачем та адвокатом за договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права відповідача у справі. Розмір гонорару адвоката визначається лише за погодженням надавачем послуг та клієнтом, а відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. А тому, в разі неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, може бути розцінене як недотримання принципу свободи договору, закріпленого ст. 627 ЦК України. Заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним з обсягом послуг, наданих відповідачу та є очевидно завищеним, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, є малозначною, а також типовою для представника відповідача. Матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги відповідачу, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у межах надання правової допомоги, акт прийому-передачі послуг, доказів оплати за надані послуги та взагалі будь-яких документів, які підтверджують факт надання правничої допомоги відповідачу. У зв`язку з цим, позивач просить відмовити відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити її розмір.
Сторона відповідача не надала суду заперечення на відповідь на відзив.
У наданій суду заяві позивач вказав, що витребувана ухвалою суду виписка АТ "Універсал Банк" за рахунком відповідача підтверджує зарахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн 04.07.2021, тобто тоді коли між відповідачем та ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" було укладено кредитний договір № 6023501 /а.с. 118-119/.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2021 між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6023501 в електронній формі з використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором В-800165, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 10 000,00 грн (п. 1.3), із строком повернення на 7 днів, тобто до 11.07.2021 (п. 1.4), у разі прострочення виконання зобов`язання з автоматичним продовженням строку кредитування спочатку на 21 день, потім на 7 днів (п. 1.6, п. 1.7), із відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 1,00 % на день з 1-го по 7-й день користування кредитом, у зв`язку із підвищеним ступенем кредитного ризику з відсотковою ставкою у розмірі 7,00 % від суми кредиту, тобто 700,00 грн за останній день строку користування кредитом (п.1.5), зі сплатою відсотків за користування кредитом при автоматичному продовженні строку кредитування у розмірі 4,95 % на день (п. 1.6) /а.с. 5-6/.
Також відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором В-800165 Заявку на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ним та ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс", додатки до вказаного вище кредитного договору, в якому теж були зазначені вище вказані умови надання та повернення кредиту, а саме Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту /а.с. 7-9/.
04.07.2021 відповідач ОСОБА_1 отримав за вказаним вище кредитним договором кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн на зазначену ним банківську картку НОМЕР_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ "ФК "Елаєнс", як оператора переказу грошових коштів, від 30.12.2021, про перерахування від ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" на користь відповідача вказаних кредитних коштів /а.с. 12/. 
Факт належності відповідачу ОСОБА_1 картки № 5375414118393700 та перерахування на неї 04.07.2021 кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн також підтверджується наданим АТ "Універсал Банк" повідомленням та випискою за цією карткою /а.с. 111, 113-114/, що в свою чергу спростовує твердження сторони відповідача про відсутність доказів належності цієї банківської картки відповідачу та отримання останнім кредитних коштів.
27.08.2021 між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір відступлення прав вимоги № 27/08-01, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором від 04.07.2021, боржником за яким є ОСОБА_1 /а.с. 15-16/.
Набуття ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач, також підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Акту приймання-передачі Реєстру Боржників, Реєстру Боржників, Витягу з Реєстру Боржників до вказаного вище договору відступлення прав вимоги, платіжного доручення № 279710001 від 27.08.2021 про оплату ТОВ "Вердикт Капітал" коштів на користь ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" за отримане право вимоги заборгованості за цим договором відступлення прав вимоги /а.с. 17-20/.
Відповідно до Реєстру Боржників та Витягу з Реєстру Боржників до вказаного вище договору відступлення прав вимоги, до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 04.07.2021 № 6023501 у загальному розмірі 21 795,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 095,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за сумою відсотків за підвищений ступінь ризику /а.с. 20/. 
Вказані суми заборгованості підтверджуються також наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості, наданим первісним кредитором ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" /а.с. 12/.
10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та позивачем ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач ОСОБА_1 /а.с. 21-23/.
Набуття ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач, також підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, Акта зарахування зустрічних однорідних вимог, Реєстру Боржників та Витягу з Реєстру Боржників до вказаного вище договору відступлення прав вимоги /а.с. 23-27/.
Відповідно до Реєстру Боржників та Витягу з Реєстру Боржників до вказаного вище договору відступлення прав вимоги, від ТОВ "Вердикт Капітал" до позивача ТОВ "Коллект Центр" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 04.07.2021 № 6023501 у загальному розмірі 22 600,72 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 095,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за нарахованими комісіями, 805,72 грн - заборгованість нарахована за порушення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України /а.с. 25-27/
Зі складеного ТОВ "Вердикт Капітал" розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу було нараховано за кредитним договором № 6023501 заборгованість у загальному розмірі 22 600,72 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 095,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за нарахованими комісіями, 148,76 грн - нараховані 3 % річних за користування кредитними коштами на підставі ст. 625 ЦК України, 656,96 грн - нараховані інфляційні збитки за користування кредитними коштами на підставі ст. 625 ЦК України. Вказані суми заборгованості також зазначені у розрахунку заборгованості, складеному позивачем ТОВ "Коллект Центр" /а.с. 13-14/.
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
В статті 3 Закону України “Про електрону комерцію” зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису.
Нормою статті 11 ЗУ “Про електронну комерцію” передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття “підпис у сфері електронної комерції”. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Як вбачається зі змісту укладеного 04.07.2021 між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № 6023501 та додатків до нього - Графіку платежів і Паспорта споживчого кредиту, цей договір та додатки до нього відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн за цим кредитним договором були перераховані на вказаний відповідачем банківський рахунок. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що він згодний з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування.
Дослідивши матеріали справи, виходячи з положень чинного законодавства, яким регулюється укладення електронного правочину з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, алгоритму дій, які мають бути здійснені позичальником для укладення такого правочину (зокрема того, що без надання позичальником своїх персональних даних, відомостей про банківську картку, на яку мають перераховуватися кредитні кошти, відповідних паролів авторизації неможливе укладення договору), суд дійшов висновку, що відповідачу не могло б бути перераховано ці кредитні кошти без засвідчення ним своїм електронним підписом укладеного кредитного договору в електронній формі.
Суд зауважує, що при укладенні кредитного договору в електронному вигляді та підписанні його електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора чинним законодавством не передбаченого обов`язкової ідентифікації особи позичальника шляхом здійснення фотофіксації обличчя чи надіслання фотокопій паспорта, достатньо електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує твердження сторони відповідача про порушення процедури укладення кредитного договору. 
Суд вважає безпідставним твердження сторони відповідача про те, що відповідач не отримував кредитних коштів, адже це спростовується наявними у матеріалах справи довідкою ТОВ "ФК "Елаєнс" про перерахування кредитних коштів від ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" на вказану відповідачем банківську картку № НОМЕР_1 (решта цифр банківської картки не вказувалася з огляду на банківську таємницю) та випискою за цією карткою, наданою АТ "Універсал Банк", якою зокрема підтверджено належність цієї картки саме відповідачу (повний номер картки № НОМЕР_2 повідомлений АТ "Універсал Банк" на виконання ухвали суду про витребування доказів).
Крім того, суд зауважує, що вказуючи у відзиві на позов про те, що відповідач не укладав кредитний договір, не отримував кредитні кошти, взагалі не реєструвався та не отримував електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора з метою оформлення кредиту, сторона відповідача при цьому не надала суду жодних доказів того, що відповідач звертався до поліції із заявою про вчинення стосовно нього шахрайських чи будь-яких інших протиправних дій, пов`язаних із оформленням цього кредиту. Також відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували те, що він звернувся до суду із позовом про визнання недійсним чи нікчемним вказаного вище кредитного договору. 
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про відступлення права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Вказане вище взаємоузгоджується з правовим висновком, викладеним зокрема у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, від 6 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц 
Таким чином, після укладення вказаних вище договорів відступлення прав вимоги у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "Коллект Центр" правомірно набув право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором.
Відповідно до вказаних вище норм ЦК України та судової практики Верховного Суду, навіть, якщо боржник не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, він не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі, що в свою чергу спростовує твердження відповідачки про необхідність відмови позивачу у задоволенні позову, адже у матеріалах справи відсутні докази того, що вона фактично отримала повідомлення про відступлення права вимоги.
Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів того, що він повністю погасив заборгованість за кредитним договором первісному кредитору, то відповідно позивач, як новий кредитор, має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання за кредитним договором.
Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 із ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" кредитного договору від 04.07.2021 № 6023501, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн, факт переходу до ТОВ "Коллект Центр" від первісного кредитора ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" права вимоги заборгованості до відповідача за договорами відступлення прав вимоги, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту, яку не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 10 000,00 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 095,00 грн та заборгованості за комісіями у розмірі 700,00 грн, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статтей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п. 1.4 кредитного договору від 04.07.2021 кредит надається строком на 7 днів, термін (дата) повернення кредиту - 11.07.2021 /а.с. 5/.
Згідно з п. 1.5 кредитного договору з 1-го по 7-й день Позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,0000 %. У зв`язку із підвищенням ступеню кредитного ризику, за останній день строку користування кредитом Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю процент за користування грошовими коштами, що дорівнює 7,00 % від суми кредиту, тобто 700,00 грн (надалі - процент у зв`язку з підвищеним ступенем кредитного ризику). /а.с. 5/.
Відповідно до п. 1.6. кредитного договору у випадку неповернення Позичальником кредиту, а також не сплати Позичальником процентів у повному обсязі (плати за користування грошовими коштами та процентів за підвищений ступінь ризику) у строк, встановлений п. 1.4 даного Договору, в тому числі після визначеного у п. 1.7 цього Договору подовження строку надання та повернення кредиту, Позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 21 день (автоматичне продовження). Після такого автоматичного продовження строку користування кредитними коштами, Позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) у розмірі 4,95 % за кожен день строку користування кредитом /а.с. 5/.
Згідно з п. 1.7 кредитного договору, у випадку повного погашення Позичальником процентів за користування грошовими коштами, які визначені у п. 1.5 та п. 1.6 цього Договору та за умови непогашення або часткового погашення тіла кредиту, визначений у п. 1.4 цього Договору строк надання кредиту вважається подовженим на 7 днів з дати такого погашення на умовах, визначених п. 1.5 Договору /а.с. 5/.
Пунктом 1.8 кредитного договору передбачено, що за користування фінансовим кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти (плату за користування кредитом та проценти у зв`язку із підвищеним ступенем кредитного ризику), при цьому плата за користування кредитом нараховується на фактичний залишок виданого кредиту, а проценти у зв`язку із підвищеним ступенем кредитного ризику - на повну суму виданого кредиту. Проценти за користування кредитом та проценти у зв`язку із підвищеним ступенем кредитного ризику сплачуються Позичальником щоразу при кожному автоматичному продовженні строку надання кредиту (п. 1.6 Договору) та подовженні строку надання кредиту (п. 1.7 Договору) /а.с. 5/.
Згідно з п. 1.10 кредитного договору строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року /а.с. 5/.
Таким чином, зі змісту вказаних вище умов кредитного договору вбачається, що сторонами договору, зокрема відповідачем ОСОБА_1 , який підписав цей договір електронним підписом, погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості і таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості в межах строку дії договору. 
Кредитний договір є дійсним як вцілому, так і в частині автоматичної пролонгації договору, не оскаржується в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, відповідає вільному волевиявленню сторін та чинному законодавству.
З розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" /а.с. 12/, вбачається, що відсотки за користування кредитом у розмірі 11 095,00 грн були нараховані цим кредитором відповідно до умов кредитного договору, а саме за перші 7 днів користування кредитом відповідно до п. 1.5 виходячи з відсоткової ставки 1,0000 % на день - 700,00 грн, за 21 день автоматичного продовження строку користування кредитом через прострочення погашення кредиту відповідно до п. 1.6 виходячи з відсоткової ставки 4,95 % на день - 10 395,00 грн, а всього разом нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 11 095,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що за весь період перебування права вимоги за зазначеним вище кредитним договором у ТОВ "Коллект Центр", позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань по відсотках за користування кредитом.
З розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" /а.с. 12/, вбачається, що ним було правомірно нараховано відповідно до пункту 1.5 кредитного договору заборгованість за відсотком за підвищений ступінь кредитного ризику у розмірі 700,00 грн.
З Реєстру Боржників та Витягу з Реєстру Боржників /а.с. 18-20/ до договору відступлення прав вимоги від 27.08.2021 № 27/08-1, укладеного між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал", вбачається, що до нового кредитора ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 зокрема в частині заборгованості саме за сумою відсотка за підвищений ступінь кредитного ризику у розмірі 700,00 грн, нарахованою згідно з п. 1.5 кредитного договору, і відповідно зазначення цієї суми заборгованості у подальшому у Реєстрі Боржників, Витязі з Реєстру Боржників до договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 № 10-01/2023, укладеного між ТОВ "Вердикт Капітал" та позивачем ТОВ "Коллект Центр", а також позовній заяві, як заборгованості за комісіями є помилковим. 
Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 із ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" кредитного договору від 04.07.2021 № 6023501, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн, факт переходу до ТОВ "Коллект Центр" від первісного кредитора ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" права вимоги заборгованості до відповідача за договорами відступлення прав вимоги, порядок і розмір нарахування заборгованості за відсотками за користування кредитом та за відсотком за підвищений ступінь кредитного ризику, яку нараховано у визначених кредитним договором розмірах та межах строку кредитування, яку не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру вказаної заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 11 095,00 грн, що є заборгованістю за відсотками за користування кредитом, та заборгованість за відсотком за підвищений ступінь кредитного ризику в розмірі 700,00 грн.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь  позивача заборгованості за інфляційними збитками в розмірі 656,96 грн та 3 % річних в розмірі 148,76 грн, тобто заборгованості за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "Вердикт Капітал", як одним із нових кредиторів за договором відступлення прав вимоги, вбачається, що інфляційні збитки в розмірі 656,96 грн та 3 % річних в розмірі 148,76 грн, тобто заборгованість за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, були нараховані за період з 27.08.2021 по 23.02.2022 (включно) /а.с. 13/. Позивач ТОВ "Коллект Центр" додаткових нарахувань за інфляційними збитками та 3 % річних не нараховував, що вбачається із складеного ним розрахунку заборгованості /а.с. 14/.
Із змісту кредитного договору від 04.07.2021 № 6023501 вбачається, що цей договір є договором про споживчий кредит.
Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав законної сили 24.12.2023, виключено пункт 6-1 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" щодо звільнення позичальників на період воєнного стану в Україні від сплати неустойки (штрафів, пені) та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит. На підставі внесених змін, за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.
Разом з цим, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Станом на день ухвалення рішення у справі ще не прийнято Закон про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо приведення у відповідність до Закону України "Про споживче кредитування", проект якого за № 11180 від 15.04.2024 знаходиться на розгляді у Верховній Раді України.
Таким чином, на день ухвалення рішення у справі є чинним пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику).
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.06.2021 у справі № № 334/3161/17, провадження № 14-188 цс 20, невідповідність окремих положень спеціального закону положенням кодексу не може бути усунено шляхом застосування правила, за яким із прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним раніше. Кодекс є основним актом цивільного законодавства, тому будь-які зміни в регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого кодексом. Суб`єкт законодавчої ініціативи зобов`язаний разом із законопроєктом про інакше регулювання цивільних відносин подати проєкт про внесення відповідних змін до ЦК. Якщо ж ЦК не змінився, колізійний принцип lex posterior derogat priori, за яким пізніший закон скасовує попередній, не застосовується. Норма ЦК превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми Цивільного кодексу України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" запроваджено воєнний стан на всій території України з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває донині.
Враховуючи те, що кредитний договір № 6023501 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" було укладено 04 липня 2021 року, тобто не під час дії воєнного стану в Україні, заборгованість за інфляційними збитками та 3 % річних, тобто заборгованість за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахована за період з 27.08.2021 по 23.02.2022 включно, тобто також не під час дії воєнного стану, і відповідно до відповідача не застосовується пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу Україниу щодо звільнення на період дії воєнного стану в Україні від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за інфляційними збитками в розмірі 656,96 грн та заборгованість за 3 % річних у розмірі 148,76 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.07.2021 № 6023501 підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за цим кредитним договором у загальному розмірі 22 600,72 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 095,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за відсотком за підвищений ступінь кредитного ризику, 656,96 грн - заборгованість за інфляційними збитками, 148,76 грн - заборгованість за 3 % річних.
Щодо розподілу судових витрат у справі, суд дійшов такого висновку. 
Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн /а.с. 42/, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр" підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2 422,40 грн.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ "Коллект Центр" судових витрат у справі у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 13 000,00 грн, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду копії договору про надання правової допомоги № 02-09/2024 від 02.09.2024, укладеного між ТОВ "Коллект Центр" та адвокатом Муравською О.М. про надання юридичної допомоги за відповідною заявкою /а.с. 32-34/; тарифів адвоката Муравської О.М. із зазначенням виду послуг та їх вартості /а.с. 36-37/; заявки на надання юридичної допомоги № 7 від 01.09.2025 у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , згідно якої витрачено на усну консультацію з вивченням документів 2 години, вартість послуги 4 000,00 грн, та складення позовної заяви - 3 години, вартість послуги 9 000,00 грн, загальна вартість послуг 13 000,00 грн /а.с. 38/; витягу з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, відповідно до якого до неї входить: усна консультація з вивченням документів та складення позовної заяви, на що витрачено адвокатом всього 5 годин, загальною вартістю цих послуг у розмірі 13 000,00 грн /а.с. 39/.
У постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 та від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19 Верховний Суд вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15.
Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли через стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, адвокатом в інтересах позивача, було надано позивачу усну консультацію з вивченням матеріалів справи та складено позовну заяву.
Враховуючи те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену судову практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданих послуг, складності справи, ціні позову, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 6 000,00 грн.
Враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ "Коллект Центр" задоволено у повному обсязі, те, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі задоволення позову покладаються на відповідача, беручи до уваги те, що відповідачем взагалі не надано суду копії договору про надання йому правової допомоги адвокатом Хворост Д.М., детального опису наданих адвокатом послуг та доказів їх оплати відповідачем, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні вимоги відповідача про стягнення з позивача на його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500,00 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за кредитним договором від 04 липня 2021 року № 6023501 у загальному розмірі 22 600 (двадцять дві тисячі шістсот) грн 72 коп, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 095,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за відсотком за підвищений ступінь кредитного ризику, 656,96 грн - заборгованість за інфляційними збитками, 148,76 грн - заборгованість за 3 % річних.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп.
У задоволенні іншої частини позову - відмовити.
У задоволенні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500,00 грн - відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Головуючий        О.С. Кириченко