КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №554/12322/25 
Провадження № 2/552/658/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
Головуючого судді – Турченко Т.В.
При секретарі-Дмитриченковій Ю.В.
За участю адвоката-Шидловської Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернувся до Шевченківського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманих коштів, в якому просить стягнути з відповідача надмірно отриману пенсію в розмірі 155209,62 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Первинно пенсію ОСОБА_1 з 27.01.2006 року призначено за вислугу років, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі поданої заяви від 23.05.2025 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2025 року. При розрахунку пенсії за віком обчислення страхового стажу за період роботи з02.01.1992 року по 04.06.2003 року проведено в подвійному розмірі на підставі довідки від 12.03.2025 року №54, виданої Комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради Полтавської обласної ради». В ході контрольних заходів виявлено, що згідно запису трудової книжки від 19.09.1985 року серії НОМЕР_1 в період з 01.07.2020 року по теперішній час ОСОБА_1 працює на посаді старшої медичної сестри в Комунальному закладі Полтавський дошкільний заклад №84 «Волошка» Полтавської міської ради Полтавської області. Перевіркою з`ясовано, що із заявами про працевлаштування до органів Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 не зверталась. Пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію згідно ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Розпорядженням від 11.04.2025 року пенсійну справу переведено у відповідність, починаючи з 01.07.2020 року, із встановленням особливості «Працює по спеціальності, за якою призначено пенсію за вислугу років». Виплату пенсії за вислугу років припинено з 01.07.2020 року. На підставі вищевикладеного, управлінням внаслідок проведеного перерахунку пенсії виникла переплата в розмірі 155209,62 грн. за період з 01.07.2020 року по 24.03.2025 року. За таких підстав, позивач просив стягнути з відповідача надмірно отримані кошти в розмірі 155209,62 грн. Також у позовній заяві позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 12.09.2025 року цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії передано за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
05.01.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 
В судове засіданні представник позивача Козаченко Н.В. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 , та її представник адвокат Шидловська Н.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити.
Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_1 , та її представника адвоката Шидловську Н.М., дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 з 27.01.2006 року призначено пенсію за вислугу років, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
На підставі заяви від 23.05.2025 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2025 року. 
Згідно запису трудової книжки від 19.09.1985 року серії НОМЕР_1 в період з 01.07.2020 року по теперішній час ОСОБА_1 працює на посаді старшої медичної сестри в Комунальному закладі Полтавський дошкільний заклад №84 «Волошка» Полтавської міської ради Полтавської області. 
Пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію згідно ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Розпорядженням від 11.04.2025 року пенсійну справу переведено у відповідність, починаючи з 01.07.2020 року, із встановленням особливості «Працює по спеціальності, за якою призначено пенсію за вислугу років». 
Виплату пенсії за вислугу років припинено з 01.07.2020 року.
Відповідно до ч.1ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК Українине підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі № 545/163/17 (провадження №61-33727сво18).
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14.
Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «;Про пенсійне забезпечення».
Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).
Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала позивачу недостовірні дані під час нарахування (перерахунку) та виплати їй пенсії. Тобто позивачем не доведено факту недобросовісності відповідача.
З огляду на наведене, позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за подання вказаного позову до суду слід залишити за позивачем.
Враховуючи той факт, що позивачем по справі не було сплачено судовий збір, а питання розподілу здійснюється під час ухвалення рішення по справі, а також той факт, що не сплата судового збору не повинна позбавляти громадян права на доступ до правосуддя, а тому суд вважає за можливе стягнути з позивача по справі на користь Держави 3028 грн. судового збору, яка не була сплачена позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.1212, 1215 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави судовий збір в розмірі 3028 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, код ЄДРПОУ 13967927, юридична адреса: вул. Гоголя, 34, м. Полтава;
відповідач – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 27.04.2026 року.

Головуючий суддя         Турченко Т.В.