Компаніївський районний суд Кіровоградської області 
Справа № 391/112/26 
Провадження № 2/391/208/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2026р.	селище Компаніївка	

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого - судді Капиш В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2112847695414 від 08.05.2021 року в розмірі 25 273,24 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 08.05.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2112847695414.
Відповідно до умов даного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 3400,00 грн., а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за його користування.
01.12.2021 було укладено договір факторингу № 1-12 відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь товариство обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112847695414. 
10.03.2023 було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 відповідно до якого товариство обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь товариство обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112847695414.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2112847695414.
В зв`язку з цим, а також в зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь прострочену заборгованість за кредитом в сумі 25 273,24 грн. та судовий збір у сумі 2662,40 грн.
Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів.
Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлено копію ухвали суду про відкриття провадження, яке було отримано відповідачкою 27.02.2026 року.
Зважаючи на те, що відповідачем не подавався відзив на позовну заяву, а також заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 08.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Службою миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 2112847695414, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 3400,00 грн., строком кредитування 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 8-15)
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Видача кредиту позивачем відповідачу підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» про перерахування кредиту в сумі 3 400 грн. (а.с. 19).
Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за Договором №2112847695414 в сумі 25 273,24 грн, з яких: 3 400,00 грн заборгованості за кредитом, 21 873,24 грн боргу за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 20). 
01.12.2021 було укладено договір факторингу № ФК 1-12 відповідно до якого товариство обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь товариство обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 2112847695414.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01-12 від 01.12.2021 року, від товариства обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до товариства обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2112847695414 (а.с.21-36)
10.03.2023 було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 відповідно до якого товариство обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь товариство обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2112847695414. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, від товариства обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до товариства обмеженою відповідальністю «Коллект центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2112847695414 (а.с.37-54)
Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2112847695414.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув в повному обсязі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд доходить висновку, що кредитний договір № 2112847695414 від 08.05.2021 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач просив суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 13 000 грн на професійну правничу (правову) допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
Разом з тим, суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру та приймати до уваги конкретні обставини справи.
Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути витрати на правничу допомог в розмірі 13 000 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, підтверджуються наданими копіями: договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 року про надання правової допомоги, прайс листа АО «Лігал Ассістанс» в якому визначений детальний опис робіт (наданих послуг), Витягу з Акту № 18 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 року, відповідно якого позивачем отримані послуги з правничої (правової) допомоги на загальну суму 13 000 грн. (а.с. 62-64, 66-67, 69)
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Таким чином, суд доходить висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.
Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі № 340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000,00 грн, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та не є співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку про задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості - задоволено.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 гривень.
Керуючись ст.ст.81,141,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість в розмірі 25 273,24 грн. (двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят три гривні двадцять чотири копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження за адресою: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя          В.М. Капиш