ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 320/46888/23
адміністративне провадження № К/990/46075/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Шевцової Н.В., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу № 320/46888/23
за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газовидобувна група", Товариство з обмеженою відповідальністю "О-Газ", про визнання протиправними дій, скасування наказу та визнання недійсним спеціального дозволу, касаційне провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою заступника Генерального прокурора на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 (головуючий Кочанова П.В.) про залишення без розгляду позовної заяви та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 (постановлена судом у складі колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів: Кузьмишиної О.М., Ключковича В.Ю.),
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
19.09.2023 заступник Генерального прокурора звернувся в інтересах держави до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газовидобувна група", Товариство з обмеженою відповідальністю "О-Газ", в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 29.07.2024, просив:
визнати протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо державної реєстрації робіт - початкової геолого-економічної оцінки запасів вуглеводнів Тисівської ділянки Івано-Франківської області - за формою №3-гр за №У-18-323/1;
визнати протиправними дії Державної комісії України по запасах корисних копалин і Державної служби геології та надр України щодо розгляду матеріалів початкової геолого-екологічної оцінки перспективних ресурсів вуглеводнів Тисівської площі та скасувати рішення засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, оформлене протоколом від 29.11.2018 №4607;
визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 27.12.2018 №521 у частині надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Газовидобувна група" спеціального дозволу на користування надрами;
визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 29.12.2018 №4963, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Газовидобувна група", вид користування - геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища вуглеводнів, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислові розробка родовища).
До позовної заяви позивачем додано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 04.09.2024.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 прийнято до розгляду заяву прокурора про зміну предмета позову від 29.07.2024, якою визначено нову вимогу: визнати протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо державної реєстрації робіт - початкової геолого-економічної оцінки запасів вуглеводнів Тисівської ділянки Івано-Франківської області - за формою №3-гр за №У-18-323/1.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "О-Газ" до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року задоволено заяву адвоката Кротюка О.В. про відвід судді Донця В.А., відведено суддю Донця В.А. від розгляду адміністративної справи №320/46888/23, передано адміністративну справу №320/46888/23 для визначення іншого складу суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Кочановій П.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 суддею Кочановою П.В. прийнято до провадження справу №320/46888/23, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 у задоволенні заяви прокурора про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовлено. Позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, з наданням відповідних підтверджуючих доказів.
10.07.2025 до Київського окружного адміністративного суду позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, обгрунтовану тим, що підстави для звернення з цим позовом до суду виникли після встановлення відсутності у ТОВ «Газовидобувна група» спеціального дозволу на користування надрами на час державної реєстрації РДГВН за № У-18-323/1. До цього моменту Спеціалізована екологічна прокуратура Офісу Генерального прокурора не володіла документально підтвердженою інформацією про порушення інтересів держави у зв`язку з наданням оспорюваного спеціального дозволу. При цьому зазначав, що оскільки з 2014 року органи прокуратури не мають повноважень щодо здійснення нагляду за додержанням і застосуванням законів, факти проведення засідання колегією ДКЗ, видання Держгеонадрами оспорюваних наказу та спеціального дозволу на користування надрами, як і їх оприлюднення, не надають прокурору автоматичного права звернутися до суду з позовом про визнання їх протиправними (недійсними), оскільки таке право виникає лише в разі встановлення порушення або загрози порушення інтересів держави та встановлення наявності підстав для їх представництва в суді. Крім того, лише припущення про ймовірне порушення інтересів держави без перевірки цих обставин і отримання матеріалів, які підтверджують порушення, не надають права на звернення за судовим захистом. Тому, підстави для позову виникли в подальшому під час зібрання аналізу інформації, яка стосувалася процедури оформлення цих документів і якої немає у загальному доступі. Окрім того, з оприлюдненого Івано-Франківською обласною радою рішення щодо надання згоди для видачі ТОВ «Газовидобувна група» спеціального дозволу на користування надрами, без опрацювання усіх документів не вбачалось порушення інтересів держави, які вимагали захисту шляхом вжиття заходів представницького характеру. Отже, обставини надання оспорюваного спеціального дозволу Спеціалізованій екологічній прокуратурі Офісу Генерального прокурора стало відомо після 28.06.2023 (дата отримання листа Івано-Франківської обласної ради від 23.06.2023 № 12-163/546/174).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2025, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025, у задоволенні заяви заступника Генерального прокурора про поновлення строку звернення до суду - відмовлено. Позовну заяву залишено без розгляду.
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що прокурор, володіючи інформацією щодо отримання ТОВ "Газовидобувна група" спеціального дозволу на користування надрами від 29.12.2018 №4963 без проведення аукціону з середини 2021 року, прокурор не був позбавлений можливості подавати відповідні запити до державних органів, зокрема Державної служби геології та надр України та Державної комісії України по запасах корисних копалин, у тому числі щодо оскаржуваного протоколу, а також звернутися до суду з адміністративним позовом у строк, визначений приписами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС).
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзивів, процесуальні дії у справі
10.11.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Генерального прокурора в якій заявник просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 про залишення без розгляду позовної заяви та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 320/46888/23, передати справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду. 
Касаційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що суди дійшли помилкового висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду, оскільки, як зазначає скаржник, сам лише факт видання Держгеонадрами оспорюваних наказу та спеціального дозволу на користування надрами, як і їх оприлюднення, не є безумовною підставою для подання прокурором позову в інтересах держави.
Скаржник наголошує на тому, що підстави звернення до суду з цим позовом виникли після отримання Спеціалізованою екологічною прокуратурою Офісу Генерального прокурора відповіді від Івано-Франківської обласної ради на запит прокурора по надання копії рішення та документів щодо погодження отримання ТОВ «Газовидобувна група» спеціального дозволу, з яких встановлено, що спеціальний дозвіл від 29.12.2018 № 4963 видано всупереч вимогам законодавства. Таку відповідь прокурор отримав 28.06.2023, отже саме із цього моменту слід рахувати початок перебігу строку на звернення до суду.
Прокурор покликається у касаційній скарзі на неврахування висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постанові від 20.10.2025 у справі № 320/39008/23, у якій Судом викладена позиція про те, що оприлюднення протоколу, наказу та дозволу не є доказом обізнаності прокурора про їх наявність, не свідчить про те, що з цього дня виникли підстави, що дають прокурору право на пред`явлення позову, та саме по собі не може бути днем відліку строку звернення до суду. Початок перебігу строку для звернення прокурора до суду слід пов`язувати з моментом, коли він об`єктивно отримав достатні матеріали, що підтверджують ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень. Фактична обізнаність Прокурора про наявність підстав для звернення до адміністративного суду виникає лише тоді, коли внаслідок реалізації своїх повноважень, визначених законом, він отримує достатню сукупність даних, які дозволяють ідентифікувати порушення публічного інтересу і підтвердити його документально.
Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.11.2025 визначено склад суду для розгляду справи: головуючий - Тацій Л.В., судді: Гриців М.І., Стеценко С.Г. 
Верховний Суд ухвалою від 11.11.2025 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
У відзивах на касаційну скаргу відповідачі та третя особа заперечують проти задоволення касаційної скарги та просять ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 залишити без змін.
У відзивах крім іншого наголошено на тому, що прокурор мав можливість дізнатись про порушення інтересів, якщо не з моменту прийняття оскаржуваних рішень, то хоча б після вилучення зазначених вище документів в межах кримінального провадження №62019100000001655 від 07.11.2019. Окрім того, з листа Офісу Генерального прокурора щодо запиту вбачається, що витребовувався саме перелік суб`єктів господарювання у сфері геологічного вивчення та раціонального використання. Відповідно, Держгеонадра надано ці переліки, зокрема, і щодо суб`єктів, які поза аукціоном отримали спеціальні дозволи на користування надрами за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами" із зазначенням номерів та дат спеціальних дозволів на користування надрами.
Прокурор надіслав до Суду письмові пояснення, за змістом яких заперечує проти доводів, викладених у відзивах на касаційну скаргу. Наголошує на тому, що підстави для звернення до суду з цим позовом встановлені не прокурором, який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 62019100000001655, а Офісом Генерального прокурора поза межами кримінального судочинства. Про вилучення документів стосовно ТОВ «Газовидобувна група» Офісу Генерального прокурора стало відомо з листа Держгеонадр від 04.09.2023 № 5142/03-4/2-23.
Після відкриття касаційного провадження, справа неодноразово була витребувана із першої інстанції та її матеріали надійшли до Верховного Суду 01.06.2026.
У зв`язку зі звільненням у відставку судді - члена колегії ОСОБА_1, у справі призначено повторний автоматизований розподіл справи між суддями. Протоколом повторного автоматизованого розполіду справи між суддями від 02.06.2026 визначено склад колегії для розгляду справи: головуючий - Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Шевцова Н.В.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Абзацом 2 частини другої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з частиною четвертою статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
За змістом пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження спрямовані на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Верховний Суд у постанові від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 зазначав про те, що визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
У межах доводів касаційної скарги ключовим є питання, коли прокурор був обізнаний чи повинен був дізнатись про наявність порушень з боку відповідачів під час вчинення спірних дій та прийняття рішення у формі протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 29.11.2018 №4607 та видачі наказу Державної служби геології і надр України від 27.12.2018 №521 про надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Газовидобувна група" спеціального дозволу на користування надрами від 29.12.2018 №4963 та, відповідно, про наявність підстав для звернення до суду з позовом.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.12.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю "Газовидобувна група" видано спеціальний дозвіл на користування надрами №4963 на підставі наказу від 27.12.2018 №521.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2021, яке введено в дію Указом Президента України від 25.03.2021 № 122/2021, рекомендовано Офісу Генерального прокурора разом з іншими правоохоронними органам вжити додаткових заходів щодо виявлення й розслідування фактів порушення вимог законодавства у сфері надрокористування.
Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України» рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади.
Офісом Генерального прокурора надіслано на адресу Державної служби геології та надр України лист від 01.06.2021 №12/2-35/Вих-21, в якому зазначено, що Указом Президента України від 25.03.2021 №122/2021 затверджено рішення Ради національної безпеки і оборони України "Щодо стану справ у сфері надрокористування" від 19.03.2021, яким Держгеонадр визначено одним із виконавців передбачених заходів. Водночас, Офісу Генерального прокурора разом з іншими правоохоронними органами рекомендовано вжити додаткових заходів щодо виявлення і розслідування фактів порушення вимог законодавства у сфері надрокористування. 
З урахуванням викладеного, Офіс Генерального прокурора просив у строк до 17.06.2021 надати перелік суб`єктів господарювання у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, які, зокрема, поза аукціоном отримали спеціальні дозволи на користування надрами, зокрема за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки.
Державна служба геології та надр України листом від 17.06.2021 №9897/01/02-21 у відповідь на запит Офіса Генерального прокурора повідомила, що відповідно до наказу Державної служби геології та надр України від 25.05.2021 №399 "Про проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у червні-серпні 2021 року" проведення позапланових перевірок заплановано з 01.06.2021. Відповідно, узагальнені звіти про результати проведення позапланових перевірок не готувались. 
На виконання підпункту 2 пункту 1 рішення РНБО з метою отримання та опрацювання інформації про ймовірні факти незаконного видобування корисних копалин разом із правоохоронними органами, Державною службою геології та надр України направлено лист від 26.04.2021 №6469/01/07-21 до голів Київської та обласних адміністрацій з проханням щодо надання щокварталу відповідної інформації за встановленою формою. Станом на 15.06.2021 отримано інформацію від 10 ОДА про 41 факт ймовірного незаконного користування надрами, серед яких за результатами проведеного Державною службою геології та надр України аналізу відомості про встановлені 39 фактів незаконного користування надрами направлені до правоохоронних органів.
Додатково надано витребувані Офісом Генерального прокурора переліки, серед яких у переліку суб`єктів господарювання у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, які, зокрема, поза аукціоном отримали спеціальні дозволи на користування надрами, зокрема за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки значиться (під порядковим номером 23) ТОВ "Газовидобувна група".
Таким чином, судами встановлено, що вказаним листом Державна служба геології та надр України повідомила прокуратуру про те, що ТОВ "Газовидобувна група" є суб`єктом господарювання у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, яке поза аукціоном отримало спеціальний дозвіл на користування надрами, зокрема, за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки.
Отже, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що Офіс Генерального прокурора, володіючи інформацією з середини 2021 року щодо отримання ТОВ "Газовидобувна група" спеціального дозволу на користування надрами від 29.12.2018 №4963 без проведення аукціону, не був позбавлений можливості подавати відповідні запити до державних органів, зокрема Державної служби геології та надр України та Державної комісії України по запасах корисних копалин, зокрема, щодо оскаржуваного протоколу, а також звернутися до суду з адміністративним позовом у строк визначений приписами КАС України.
Прокурор у доводах касаційної скарги послався на те, що суди попередніх інстанцій безпідставно не врахували висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 20.10.2025 (справа № 320/39008/23) про те, що оприлюднення протоколу, наказу та дозволу не є доказом обізнаності прокурора про їх наявність, не свідчить про те, що з цього дня виникли підстави, що дають прокурору право на пред`явлення позову, та саме по собі не може бути днем відліку строку звернення до суду. Початок перебігу строку для звернення прокурора до суду слід пов`язувати з моментом, коли він об`єктивно отримав достатні матеріали, що підтверджують ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.
Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що у цій справі суди попередніх інстанцій встановили обставини, які свідчать про отримання Офісом Генерального прокурора інформації щодо видачі оскаржуваного спеціального дозволу поза аукціоном. Ця інформація повідомлена листом від Державною службою геології та надр України від 17.06.2021 №9897/01/02-21.
Саме з отриманням вказаного листа суди пов`язували початок перебігу процесуального строку для прокурора для вжиття активних дій щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах. 
При цьому, як обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій, посилання позивача на встановлення прокурором незаконності розпорядчих актів та дозвільних документів після отримання листа Івано-Франківської обласної ради від 23.06.2023 не може вважатися поважною підставою щодо поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, оскільки, вказане не припиняє (не перериває) строків, встановлених законодавцем щодо звернення із позовом до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ці дати не пов`язуються з початком перебігу строку звернення до суду у випадку, коли законом встановлений строк для вчинення особою активних дій.
Понад це, судами встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26.05.2021 у справі № 752/166/20 задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, погоджене прокурором Київської міської прокуратури, про строки досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому особі не повідомлено про підозру № 62019100000001655 від 07.11.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України.
З вказаної ухвали суду вбачається, що «В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що службові особи Міністерства енергетики та захисту довкілля України, Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) та інших державних установ, які здійснюють повноваження у сфері надрокористування, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах третіх осіб та за попередньою змовою із останніми, зловживають своїм службовим становищем та наданими їм повноваженнями, шляхом незаконного сприяння у наданні спеціальних дозволів на розробку та користування надрами ряду підконтрольних їм юридичних осіб.».
«Встановлено, що такі дії здійснювались службовими особами в інтересах наступних суб`єктів господарювання: Встановлено, що такі дії спеціальні дозволи було видано наступним підприємствам: … ТОВ «ГАЗОВИДОБУВНА ГРУПА»(код 42069384)…».
Судами також встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 62019100000001655 від 07.11.2019 у Держгеонадрах та ДКЗ вилучено документи щодо подання, реєстрації, погодження, розгляду, видачі ТОВ «Газовидобувна група» спеціального дозволу на розробку, користування, видобування надр та інші відповідні документи.
Ліцензійна справа ТОВ «Газовидобувна Група» перебуває у розпорядженні Київської міської прокуратури на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 10.01.2020 (справа № 752/166/20, провадження № 1-кс/752/496/20).
Водночас, прокурор послався на те, що у кримінальному провадженні № 62019100000001655 від 07.11.2019, працівники Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора (структурний підрозділ, яким підготовлено цей позов) процесуальне керівництво у 2019 - 2021 роках не здійснювали. Здійснення процесуального керівництва їм доручено з 29.08.2023 відповідно до постанови заступника Генерального прокурора.
Такі заперечення скаржника колегія суддів оцінює критично та враховує, що частиною першою статті 1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Однією з функцій, яка відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» покладається на прокуратуру України, а не лише на конкретну прокуратуру чи прокуратуру відповідного рівня, є представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Отже, прокуратура України, яка становить єдину систему та здійснює представництво інтересів держави у суді, мала об`єктивну можливість дізнатись про факт отримання ТОВ «Газовидобувна група» спеціального дозволу на користування надрами і про підстави видання такого дозволу.
Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.05.2025 у справі № 480/4018/23.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що початком перебігу строку на звернення до суду є 17.06.2021, коли прокурор отримав лист Державної служби геології та надр України про те, що ТОВ «Газовидобувна група» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки.
Наведене вище узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 23.08.2023 у справі № 380/7024/22, від 21.09.2023 у справі № 380/7550/22, від 01.05.2025 у справі № 480/4018/23, від 13.02.2024 у справі № 340/3868/23, від 25.03.2026 у справі № 640/10619/20.
Отже, суди першої та апеляційної інстанції дійшли законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову аступника керівника Полтавської обласної прокуратури у зв`язку з пропуском без поважних причин строку на звернення до суду, визначеного абзацом другим частини другої статті 122 КАС України.
Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення ним норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з їх висновками.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 320/46888/23 - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу заступника Генерального прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 320/46888/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	Л.В. Тацій С.Г. Стеценко   Н.В. Шевцова