Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1338/26 
Номер провадження: 2/511/1215/26
17 червня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді Гринчак С. І., 
секретаря судового засідання – Дьяків В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Зміст заявлених позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (надалі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», Позивач) звернулось до суду звернувся через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 (надалі – Відповідач/ ОСОБА_1 ) на їх користь заборгованість за кредитним договором №20432-09/2023від 15.09.2023року у сумі 50000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує, тим, що між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 15.09.2023 року було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 20432-09/2023 (надалі – Договір), відповідно до умов якого: Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 5000,00 грн. строком на 360 днів (п.1.2 Договору), із процентною ставкою, що становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування (п.1.4.1 Договору), а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором (п.1.1 Договору).
Згідно з п.3.1. кредитного договору Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.
Далі, 29.03.2024 року ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №29032024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Аванс Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 20432-09/2023 від 15.09.2023року.
Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить - 50000 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованості за відсотками - 45000 грн., 
Заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.
Тому просили суд задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.04.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивач та витребувано з Монобанку, емітенту АТ "Універсал Банк", ЄДРПОУ: 14361575 (04082, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок, 54/19) інформацію, що містить банківську таємницю. 
30.04.2026 року через підсистему «Електронний суд» Відповідач  ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
10.05.2026 року через підсистему «Електронний суд», Відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про звільнення його від судового збору, на підставі на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»
В подальшому Відповідачем, майже кожного дня до призначеного судового засідання, через підсистему «Електронний суд», подавалися клопотання з різних процесуальних питань що стосуються витребування доказів.
Також, 11.05.2026 року Відповідачем через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про винесення судом окремої ухвали в порядку ст.262 ЦПК України щодо адвоката та Позивача.
Крім того, 13.05.2026 року Відповідачем через підсистему «Електронний суд» подано клопотання «про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору», в якому просив залучити до участі у справі Національний Банк України.
13.05.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволені позовних вимог повністю.
14.05.2026 року через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - адвоката Усенко М.І. надійшла відповідь на відзив та про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
15.05.29026 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив та просив провести розгляд справи за його відсутності. 
25.05.2026 року на адресу суду надійшла запитувана інформація з АТ "Універсал Банк"
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.06.2026 року заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишено без задоволення.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.06.2026 року в задоволенні клопотань що стосуються витребування доказів, відмовлено.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.06.2026 року в задоволенні клопотання «про залучення НБУ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору», - відмовлено.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.06.2026 року в задоволенні клопотання про винесення судом окремої ухвали в порядку ст.262 ЦПК України, - відмовлено.
Позиція учасників справи в судовому засіданні.
Сторони в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином про час, дату та місце розгляду, надавши відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності, про що в матеріалах справи є відповідні докази.
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Встановлені Судом фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що застосовані судом.
Судом встановлено, 15 вересня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2032-09/2023, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000 гривень.
Даний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію».
Згідно п. 1.6 кредитного договору Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами.
На підтвердження укладення кредитного договору Позивачем надано:
-Договір про надання фінансового кредиту №20432-09/2023 від 15.09.2023року;
-Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №20432-09/2023 від 15.09.2023 року;
-Лист-повідомлення про успішне перерахування коштів згідно умов договору. 
На підтвердження виконання ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором Позивачем надано лист-повідомлення про перерахування коштів до Договору про надання фінансового кредиту №20432-09/2023 від 15.09.2023року
Отже Відповідач грошові кошти у розмір 5000 гривень отримав, що також підтверджується інформацією отриманою на запит суду від АТ «Універсал Банк» від 17.05.2026 №БТ/Е-20337.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
29.03.2024 року ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №29032024. 
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», включно і до Відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №20432-09/2023 від 15.09.2023.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість Відповідача станом на дату відступлення права вимоги розмір заборгованості Відповідача становив: - заборгованість за тілом кредиту — 5000,00грн.; - заборгованість за відсотками — 24625,00грн. 
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в повному обсязі та на тих самих умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше прямо не передбачено договором або законом, Позивач як новий кредитор набув права вимоги не лише щодо вже існуючої заборгованості, а й щодо відсотків, які продовжують нараховуватися відповідно до первісних договірних умов.
Таким чином, станом на дату закінчення строку кредитування та на день подання позову за кредитним договором №20432-09/2023 від 15.09.2023 загальна сума заборгованості становить 50000 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованості за відсотками – 45000 грн..
Отже, заборгованість зі сплати процентів позивачем нарахована з урахуванням встановленого умовами договору строку кредитування та саме щодо стягнення вищевказаної суми було пред`явлено позов. 
При цьому позивач просить суд стягнути відсотки у розмірі, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а тому змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. 
Конституційний Суд України зазначив, що з огляду на ч. 4 ст. 42 Конституції участь у договорі споживача як слабшої сторони, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту (рішення КСУ від 11.07.2013 року № 7-рп/2013).
Відповідно до ч. 1, 2, пункту п`ятого ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Слід зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Наведене узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У своєму Рішенні від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування.
Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20).
Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Застосовуючи аналогію та з огляду на те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами не є співрозмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд вважає необхідним зменшити розмір процентів за вказаним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню.
Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 8000 гривень, суд зазначає наступне.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.
Щодо судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, у справі встановлено, що Відповідач – ОСОБА_1 , є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою МСЕ №030417 від 07.06.2005р. та пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 04.10.2023р.
Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. 
Отже відповідач ОСОБА_1 , від сплати судового збору звільняється.
Висновки суду.
Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що з Відповідача має бути стягнуто заборгованості за Кредитним договором № 20432-09/2023 від 15.09.2023 року в розмірі 10 000,00грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту -5 000,00грн., заборгованість за процентами -5 000,00грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Керуючись статтями 251, 252, 256, 258, 261, 512, 526, 533, 554, 559, 625, 651, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статтями 4,18,19,76-81, 141, 247,259, 263-265, 354,355 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького,1, корпус 28, 4 поверх, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ») заборгованість за Кредитним договором № 20432-09/2023 від 15.09.2023 року в розмірі 10 000,00грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту -5 000,00грн., заборгованість за процентами -5 000,00грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького,1, корпус 28, 4 поверх, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ») витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00грн.
В решті вимог відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

 Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею - 22 червня 2026 року.

Суддя: С. І. Гринчак