ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3739/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
судді Стецика Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Жегестовська Катерина Георгіївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач), звернулася до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 (даті також – третя особа), в якому просила: 
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в розгляді рапорту у проведенні службового розслідування отримання ОСОБА_1 поранення лівої щоки, лівої ноги 05.01.2025 під час захисту Батьківщини та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації та ненадання ОСОБА_1 нової редакції довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченої Додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402; 
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт від 12.02.2026, провести службове розслідування поранення ОСОБА_1 та надати ОСОБА_1 нову редакцію довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбачену Додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зазначивши в ній щодо всіх діагнозів, які мали місце: « ІНФОРМАЦІЯ_1 (05.01.2025) лівої нижньої кінцівки у вигляді післятравматичної невропатії лівого малогомілкового нерву з тимчасовим порушенням функції. Точкове вогнепальне уламкове сліпе поранення лівої щоки. Акубаротравма без пошкодження барабанних перетинок.»
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що з 23.12.2024 ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_4 від 25.12.2024 позивач з 26.12.2024 направлено у відрядження у військову частину НОМЕР_2 для виконання бойових завдань. 05.01.2025 під час виконання бойових завдань ОСОБА_1 отримав вибухове поранення внаслідок атаки ворожого FPV-дрона.
Вказує, що видана Військовою частиною НОМЕР_1 довідка про обставини травми містить виключно відомості про поранення лівої щоки позивача та акубаротравму. Проте медичні документи та записи профільних лікарів підтверджують, що позивач 05.01.2025 також отримав важке осколкове поранення лівої ноги.
Адвокатські запити та рапорт позивача з проханням провести службове розслідування й видати довідку про травму в новій редакції (із зазначенням поранення лівої ноги) відповідач залишив без розгляду та відповіді.
На переконання представника позивача, відповідно до Положення №402 та Інструкції №332 з розслідування нещасних випадків, командир військової частини зобов`язаний ініціювати розслідування та видати військовослужбовцю довідку про обставини травми за встановленою формою.
В свою чергу, така бездіяльність відповідача порушує ч. 2 ст. 19 Конституції України щодо обов`язку діяти на підставі закону та ч. 5 ст. 17 Основного закону щодо забезпечення державою соціального захисту військовослужбовців.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На обгрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до Наказу МОУ №608 від 21.11.2017 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» службове розслідування - комплекс заходів для встановлення вини особи у правопорушенні. Розділ II вказаного наказу не містить такої підстави для проведення розслідування, як отримання поранення військовослужбовцем під час бойових дій. 
В свою чергу, Наказ МОУ №332 від 27.10.2021 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України» чітко вказує, що поранення, отримані внаслідок бойових уражень або дій противника в районі ведення бойових дій, є бойовими людськими втратами. Такі випадки взагалі не підлягають обліку як нещасні випадки, тому проведення розслідування за цією процедурою є протиправним.
Звертає увагу суду, що у первинній медичній карті (Форма-100) та документах з етапу евакуації зафіксовано отримання позивачем лише вогнепального осколкового сліпого поранення (ВОСП) лівої щоки та акубаротравму. Під час перших оглядів позивач перебував при тямі й не висловлював скарг щодо травмування ноги. Записи про поранення ноги з`явилися у пізніших виписках виключно «зі слів пацієнта».
Зазначає, що згідно з доповідями та рапортом начальника медслужби, ОСОБА_1 лікувався від хронічної судинної патології - облітеруючого ендартеріїту. Ампутація лівої нижньої кінцівки стала наслідком гострого тромбозу магістральних артерій на тлі згаданої хвороби, а не результатом бойового поранення позивача від 05.01.2025.
На підставі викладено представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
19.04.2026 представник позивача подала до суду заперечення на відзив представника Військової частини НОМЕР_1 , у якому вказала, що відповідач повністю проігнорував первинну медичну документацію та численні виписки з медичних карт позивача (з квітня по жовтень 2025 року). Вказані документи підтверджуються, що 05.01.2025 позивач отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення (ВОСП) не лише лівої щоки, але й лівої нижньої кінцівки. 
Вважає, що оскільки у період отримання травми (05.01.2025) ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах з оборони України, останній має повне право на отримання довідки за формою Додатку 5 із формулюванням поранення «ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» щодо усіх зазначених діагнозів.
У поданих 24.04.2026 запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача підтримав заперечення на позов, які були викладені у відзиві на позовну заяву та вказав про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 .
Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (по строковій частині) №214 від 23.12.2024 старшого матроса ОСОБА_1 зараховано у розпорядження військової частини, на всі види забезпечення, а з 24.12.2024 – на котлове забезпечення (а.с.38).
Відповідно до наказу №216 від 25.12.2024 командира Військової частини НОМЕР_3 (по строковій частині) ОСОБА_1 відряджений до військової частини НОМЕР_2 з метою виконання бойових і спеціальних завдань з 26.12.2024 (а.с.40).
Довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 01.09.2025 за №51/7387 підтверджено, що старший матрос ОСОБА_1 у період з 01.01.2025 по 31.01.2025 та з 01.02.2025 по 09.02.2025 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку зі збройною агресією російської федерації проти України (а.с.43).
Відповідно до довідки відповідача за №371/п від 26.08.2025 про обставини травми (порання, контузії, каліцтва) матрос ОСОБА_1 05.01.2025 отримав вибухове поранення. Точкове вогнепальне уламкове сліпе поранення лівої щоки. Акубаротравма без пошкодження барабанних перетинок. Поранення отримане при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини (а.с.16).
Протягом квітня – жовтня 2025 року ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у різних медичних установах, що підтверджується копіями виписок із медичних карт стаціонарного хворого №1165 від 04.04.2025, №4902 від 24.04.2025, №978 від 18.04.2025, №2544 від 14.05.2025, №2941 від 18.06.2025, №3700 від 08.07.2025, №5199 від 25.09.2025.
Адвокатським запитом №18-09/25-1 від 18.09.2025 представник позивача звернулася до командира військової частини НОМЕР_2 з проханням надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення «Про військово-лікарську експертизу в ЗСУ», затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 №402 у зв?язку із отриманням ОСОБА_1 05.01.2025 поранення ВОСП лівої щоки, лівої ноги (а.с.44).
Листом за вих. 1/37815824 від 26.09.2025 Військова частина НОМЕР_2 повідомила, що з метою вирішення зазначених у запиті №18-09/25-1 від 18.09.2025 питань, необхідно безпосередньо звернутися до командування військової частини НОМЕР_1 (а.с.45).
Рапортом від 12.02.2026 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з проханням: провести службове розслідування за фактом отримання поранення 05.01.2025: ОСП лівої щоки, лівої нижньої кінцівки згідно анамнезу хвороби ОСОБА_1 , що зазначено у виписках із медичних карт стаціонарного хворого №1165 від 04.04.2025, №4902 від 24.04.2025, №978 від 18.04.2025, №2544 від 14.05.2025, №2941 від 18.06.2025, №3700 від 08.07.2025, №5199 від 25.09.2025; надати витяг з наказу про початок проведення службове розслідування, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 26.08.2025 №371/п в новій редакції у зв?язку із отриманням 05.01.2025р поранення ВОСП лівої щоки, лівої ноги, за формою, визначеною додатком 5 до Положення «Про військово-лікарську експертизу в ЗСУ», затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 №402, видану за результатами розслідування (а.с.15).
Листом №1545 від 09.03.2026, у відповідь на запит представника позивача від 25.02.2026, відповідач повідомив, що згідно доповіді начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_1 не отримував вогнепального поранення лівої нижньої кінцівки, скарг щодо отримання будь-яких травм лівої нижньої кінцівки від військовослужбовця ОСОБА_1 не надходило (а.с.69). 
Вважаючи бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в розгляді рапорту у проведенні службового розслідування отримання ОСОБА_1 поранення лівої щоки, лівої ноги 05.01.2025 та ненадання нової редакції довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченої Додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України №402 протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частини другої-четвертої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV (далі – Закон №548-XIV) затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, який регулює внутрішній порядок, права та обов`язки військовослужбовців ЗСУ, правила взаємовідносин між ними та організацію повсякденної діяльності у військовій частині (штабах, управліннях, навчальних закладах), визначаючи, як має відбуватися служба, від несення варти до ведення обліку. Статут обов`язковий для всіх військових формувань, включаючи резервістів під час зборів, та регулює не лише відносини начальник-підлеглий, але й загальний порядок у військовому колективі. 
Відповідно до статті 260 Закону №548-XIV на стаціонарне лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються в порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я за висновком лікаря військової частини, а для надання допомоги у разі виникнення невідкладного стану за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. За необхідності, з огляду на стан здоров`я військовослужбовця, хворі доставляються до лікувальних закладів у супроводі медичного працівника (фельдшера, санітарного інструктора тощо).
У разі направлення на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі номер електронного направлення (а в разі відсутності технічної можливості виписування направлень в електронній формі - направлення в паперовій формі), медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).
У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Отже, факт отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) є підставою для складання відповідної довідки про обставини їх отримання.
Форма довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) визначена у Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі – Положення №402).
Так, у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) докладно вказується, за яких обставин виникла травма (поранення, контузія, каліцтво), під час виконання робіт, на службі чи ні, у відпустці, в стані алкогольного сп`яніння чи ні тощо.
Таким чином, отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) в будь-якому випадку є підставою для складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) незалежно від того, чи такі травми отримані при виконанні бойових завдань, чи ні.
Згідно із пунктом 1.2 глави 1 Розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до абз.7 п.1.3 Положення №402 основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Пунктом 2.1 глави 2 Розділу І Положення №402 визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
У свою чергу, порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 2 Розділу ІІ Положення №402.
Згідно з підпунктом 21.1, 21.2 глави 21 Розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
При цьому, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення (пункт 20.5 глави 20 Розділу ІІ Положення №402).
Також, пунктами 21.7-21.8 глави 21 Розділу ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі.
На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця.
Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).
Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.
Із змісту пункту 21.5. глави 21 Розділу 2 Положення №402 слідує, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України;
є) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту.
Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв. 
У разі відсутності документів про обставини одержання поранень (травм, контузій, каліцтв) на момент медичного огляду, приймається постанова із формулюванням «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби», тоді як наявність довідки про обставини травми із зазначенням факту отримання травми під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, дає підстави для прийняття постанови ВЛК із формулюванням «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Визначення ВЛК того чи іншого причинного зв`язку отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) впливає на соціальні гарантії, встановлені для військовослужбовців.
У заявленому адміністративному позові ОСОБА_1 стверджує, що 05.01.2025 при виконанні бойового завдання він отримав вибухове осколкове поранення лівої ноги. 
Відповідно до довідки відповідача за №371/п від 26.08.2025 про обставини травми (порання, контузії, каліцтва) матрос ОСОБА_1 05.01.2025 отримав вибухове поранення. Точкове вогнепальне уламкове сліпе поранення лівої щоки. Акубаротравма без пошкодження барабанних перетинок. Поранення отримане при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини (а.с.16).
Таким чином, у виданій відповідачем довідці про обставини травми зафіксовано факт отримання ОСОБА_1 лише точкового вогнепального уламкового поранення лівої щоки та акубаротравми.
Разом з тим, з наявної у матеріалах справи копії витягу з медичної карти амбулаторного хворого №711748 (продовження форми №025/о) вбачається факт проведення 25.03.2025 огляду ОСОБА_1 лікарем-невропатологом військового госпіталю НОМЕР_5 . У розділі «Результати лабораторних та інструментальних досліджень» вказаного запису значиться наступне: «УЗД лівої нижньої кінцівки 12.03.2025 – картина вираженого після травматичного пошкодження глубокої гілки лівого малогомілкового нерву, післятравматична аневризма великогомілкової артерії, ЕНМГ лівої н/к 12.03.2025 – ознаки вираженого аксокального ураження глибокої гілочки лівого малогомілкового нерву». Як наслідок, у розділі «висновок спеціаліста (встановлений діагноз)» лікарем вказано: стан після ВОП (05.01.2025) лівої нижньої кінцівки у вигляді післятравматичної невропатії лівого малагомілкового нерву з тимчасовим порушенням функції (а.с.18).
Після вказаного обстеження лікарем-невропатологом військового госпіталю НОМЕР_5 позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у різних медичних установах, про що, зокрема, свідчать відповідні копії виписок із медичних карток стаціонарного хворого №978 від 03.04.2025 (а.с.20), №4902 від 18.04.2025 (а.с.21), №1165 від 24.04.2025 (а.с.22).
Усі згадувані виписки із медичних карт стаціонарного хворого у графі «анамнез хвороби» містять посилання на факт отримання позивачем 05.01.2025 ВОСП лівої щоки, лівої нижньої кінцівки.
Рапортом від 12.02.2026 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з проханням: провести службове розслідування за фактом отримання поранення 05.01.2025: ОСП лівої щоки, лівої нижньої кінцівки згідно анамнезу хвороби ОСОБА_1 . До вказаного рапорту додавав виписки із медичних карт стаціонарного хворого №1165 від 04.04.2025, №4902 від 24.04.2025, №978 від 18.04.2025, №2544 від 14.05.2025, №2941 від 18.06.2025, №3700 від 08.07.2025, №5199 від 25.09.2025, копію записів лікаря-хірурга від 07.08.2025 та лікаря-невропатолога від 25.03.2025 (а.с.16).
Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини) визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 (далі також – Інструкція №332).
За змістом абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Інструкції №332, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ вищевказаної Інструкції №332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси (абзац 1 пункт 3 розділу ІІІ Інструкції №332).
Згідно пункту 18 розділу ІІ Інструкції №332, за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі по тексту - Положення про військово-лікарську експертизу).
Особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення антитерористичної операції визначені розділом V Інструкції про розслідування.
Відповідно до пункту 1 розділу V Інструкції про службові розслідування, у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.
Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний: негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив; оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію; опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення; скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок; отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби (Пункт 2 розділу V Інструкції про розслідування).
Приписами пункту 3 розділу V Інструкції №332 встановлено, що командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.
У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) медичної допомоги, наданої безпосередньо на місці нещасного випадку; заклад охорони здоров`я, у який евакуйовано потерпілого військовослужбовця; час та дата складення рапорту, посада, військове звання, підпис, власне ім`я прізвище командира (начальника), який склав рапорт.
Відповідно до пункту 4 розділу V Інструкції №332 командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.
Таким чином спірні правовідносини мають певну процедуру, яка законодавчо визначена положеннями Інструкції №332 і потребує дотримання. 
Отримання командиром військової частини рапорту військовослужбовця про отримання травм є підставою для проведення відповідного службового розслідування. Норми Інструкції №332 вказують на імперативний обов`язок командира військової частини провести таке розслідування.
У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №826/13000/18 зазначено, що складовою принципу законності та принципу верховенства права є «правова процедура» («fair procedure» - справедлива процедура), яка передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.
Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.
Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.
Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, рішенням суду у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.
Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. 
На переконання суду, за наявних обставин відповідач був зобов`язаний розглянути по суті поданий позивачем рапорт від 12.02.2026 та провести службове розслідування у відповідності до вимог Інструкції №332.
Як наслідок, суд приходить висновку, що Військовою частиною НОМЕР_1 не дотримано визначеної процедури та не складено передбачених вказаною інструкцією документів за результатами спеціального розслідування, яке мало бути проведене, чим порушено процедуру службового розслідування за фактом травмування ОСОБА_1 . 
Висновки відповідача щодо відсутності факту отримання позивачем травми лівої ноги базуються виключно на доповіді начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2026.
У постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
У постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №420/14943/21 зазначено, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.
На спірні правовідносини, в тому числі, поширюється дія Закону України від 17.02.2022 №2073-IX «Про адміністративну процедуру».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.4 Закону №2073-IX одним із принципів адміністративної процедури є принцип обґрунтованості. 
Статтею 8 цього ж Закону визначено, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону. Якщо адміністративний орган змінює оцінку та висновки в однакових чи подібних справах, він зобов`язаний надати належне обґрунтування такої зміни.
Суд звертає увагу відповідача, що до рапорту від 12.02.2026 позивачем долучено ряд медичних документів, які на його переконання свідчать про отримання 05.01.2025 травми лівої ноги.
Відповідачем вказані обставини залишено поза увагою, їм не надана належна оцінка, не вжито заходів щодо встановлення дійсних обставин отримання травми позивачем під час проходження військової служби.
Відтак, зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення розслідування обставин отримання 05.01.2025 ОСОБА_1 травм на підставі поданого рапорту від 12.02.2026. 
Щодо посилання відповідача на відсутність у наказі МО України №608 від 21.11.2017 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» такої підстави призначення службового розслідування як отримання поранення військовослужбовцем під час бойових дій, суд враховує наступне. 
Суд звертає увагу відповідача, що вказаний Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
За нормами п. 1 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі:
невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;
невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;
неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;
дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;
втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;
порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;
недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;
внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;
повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;
скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення:
неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;
причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;
ступеня вини військовослужбовця;
порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;
причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;
причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Таким чином, службове розслідування щодо військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів, на підставі ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Порядку №608, проводиться у випадках не виконання (неналежного виконання) ними своїх службових обов`язків або вчинення правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дій (бездіяльності) які призвели до завдання шкоди державі, та призначається таке розслідування письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
В свою чергу, за змістом пункту 5 розділу І вказаного Порядку, розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 №36, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за №169/5360.
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами).
Згідно поданого 12.02.2026 рапорту ОСОБА_1 ініціював питання щодо необхідності проведення службового розслідування саме за фактом отримання поранення 05.01.2025: ОСП лівої щоки, лівої нижньої кінцівки згідно анамнезу хвороби, які зазначені у виписках із медичних карт стаціонарного хворого.
Таким чином, при вирішенні питання щодо проведення службового розслідування факту отримання позивачем 05.01.2025 травми лівої нижньої кінцівки слід керуватися саме положеннями Інструкції №332 (як щодо підстав, так і алгоритму проведення такого розслідування).
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, суд враховує таке.
За змістом частини 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Адміністративний суд надає оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, виключно з огляду на зміст такого рішення.
Суд враховує, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) може бути надана військовослужбовцю виключно за наслідками проведення повного та всебічного розслідування за процедурою, визначеною розділами ІІ та V Інструкції №332, яке має проводитися військовою частиною, і суд не вправі перебирати на себе таку функцію та встановлювати наявність або відсутність фактичних підстав для видачі такої довідки, оскільки це не відповідає завданням адміністративного судочинства.
Враховуючи вищенаведене, у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання ОСОБА_1 нової редакції довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 видати позивачу таку довідку, оскільки в умовах непроведеного розслідування висновки про наявність у відповідача обов`язку видати позивачу таку довідку є передчасними.
З урахуванням наведеного, суд з метою ефективного захисту права позивача, вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести розслідування за фактом травми, отриманої позивачем 05.01.2025, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позову.
У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за даним позовом, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення розслідування обставин отримання 05.01.2025 ОСОБА_1 травм на підставі поданого рапорту від 12.02.2026. 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, розслідування обставин отримання 05.01.2025 ОСОБА_1 травм на підставі його рапорту від 12.02.2026. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано судом 10 червня 2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).

Суддя Н. В. Стецик