15.06.26
33/812/256/26
Провадження № 33/812/256/26     Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП Головуюча у першій інстанції     Головіна Т. М.
Доповідачка апеляційного суду     Ямкова О. О. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд 
у складі: головуючої – судді   Ямкової О. О.
за участю: секретаря  Коростієнко Н. С.
особи, яку притягнуто до
адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 
захисниці Коренко Т. В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисниці Коренко Т. В. на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 20 травня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , 
- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 31 березня 2026 року о 20 годині 55 хвилині в місті Миколаєві по проспекту Богоявленському, 402 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 520і», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1а ПДР, так як вчинив правопорушення повторно протягом року, після постанови серії ЕНА №5700895.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування.
В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_2 – адвокатка Коренко Т. В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Зазначає про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, оскільки постанова від 11 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, не набрала законної сили, так як не була йому вручена та він про її існування не був обізнаний, а отже не може вважатися особою, що вчинила тотожне правопорушення повторно протягом року.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисниці Коренко Т. В. та ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. 
За матеріалами справи ОСОБА_1 ставиться у провину порушення пункту 2.1а ПДР, з огляду на який, він керував транспортним засобом, як особа, яка не має права керування транспортним засобом, та вчинив таке правопорушення повторно протягом року. 
На підтвердження цих обставин до суду надані: протокол про адміністративне правопорушення; відеозапис події; постанова від 11.09.2025р про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, яка роздрукована із сайту; довідка ОВС про наявність у матеріалах провадження за постановою від 11.09.2025р даних про її вручення ОСОБА_1 ; наявність у ОСОБА_1 прав на керування транспортними засобами іншої категорії «А». 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за складеним протоколом відносно ОСОБА_1 , суд вважав таку сукупність доказів достатньою для притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 126 КУпАП, та додатково врахував усні пояснення ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі події, де особою підтверджено складання відносно нього постанови працівниками поліції, за якою ним сплачено штраф. 
Так, за положеннями статті 9 КУпАП адміністративним порушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Зокрема, диспозицією частини 5 статті 126 КпАП регламентується відповідальність особи за вчинення повторно правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Тому для правильної кваліфікації вищенаведених дій особи суду слід встановити факт керування цією особою транспортним засобом без відповідного права на керування, що вчинено нею повторно протягом року. 
Не оспорюючи самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 31 березня 2026 року без відповідного права на керування, захисницею оспорювалися обставини стосовно першого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з посиланням на те, що постанова від 11 вересня 2025 року не набрала законної сили відповідно до статті 291 КУпАП через відсутність беззаперечних доказів її вручення особі, що у випадку кваліфікації його дій за частиною 5 статті 126 КУпАП виключає кваліфікаційну ознаку «вчинення повторно». 
Проте, з такими доводами не можна погодитися, оскільки вони не відповідають як обставинам справи, так і нормам матеріального права.
Із змісту постанови від 11 вересня 2025 року вбачається, що її складено із зазначенням усіх особистих даних ОСОБА_1 , що свідчить про її складання в присутності особи. Ці обставини додатково підтверджено за допомогою довідки уповноваженої особи про вручення постанови ОСОБА_1 на місці події (а.с.7-8). Сама постанова роздрукована з сайту та її правильність засвідчена відповідною печаткою, але вона не є копією постанови, яка складається одночасно під час виявлення порушення, а отже не містить рукописний текст про її отримання.
Крім того, на відеозаписі події підтверджено обставини обізнаності ОСОБА_1 стосовно його першого притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідного права та сплату ним накладеного на нього штрафу (а.с.4). Внаслідок чого намагання захисниці трактувати ці пояснення іншим чином не заслуговують на увагу, як за відсутності його спростування належними доказами, так і не відповідності цих доводів принципу «заборони суперечливої поведінки», який вимагає від особи діяти добросовісно та не стверджувати про інші обставини події, ніж ті, що самою особою підтверджено до того. 
Посилання захисниці на положення статті 291 КУпАП, які передбачають набрання законної сили постановами, які складаються без участі особи відповідно до статей 142 та 143 КУпАП, з моментом вручення особі такої постанови, з набранням чинності іншого виду постанови, яка складена за інше адміністративне порушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП, та складається безпосередньо за участю особи під час перевірки її документів, не є слушними, оскільки набрання постанови від 11 вересня 2025 року регулюється виключно спливом строку на її оскарження.
Таким чином, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 КУпАП, на підставі постанови уповноваженої особи патрульної поліції від 11 вересня 2025 року, яка набрала законної сили за спливом строку на її оскарження. 
Тобто на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП, ОСОБА_1 таке правопорушення вчинено повторно протягом року. 
Згідно з Правилами дорожнього руху водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» визначаються основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, які врегульовані правовими (законними) підставами. 
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
За частинами 1 і 2, пункту 1 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Тому перебуваючи на проїзній частині особа, відповідно до Правил дорожнього руху становиться учасником дорожнього руху, внаслідок чого за положеннями пунктів 1.3 -1.5 ПДР зобов`язана неухильно дотримуватися виконання цих Правил, та розраховувати на те, що інші учасники руху теж сумлінно виконують ці Правила, та їх дії або бездіяльність не створює небезпеку чи перешкоду для руху, і не загрожує життю або здоров`ю громадян, та не завдає матеріальних збитків.
В той же час фактичне керування транспортним засобом особою за відсутністю у неї права на керування є порушення встановленого порядку безпеки дорожнього руху.
Таким чином ОСОБА_1 використовував транспортні засоби та двічі рухався дорогами загального користування, внаслідок чого повинен був керувати такими транспортними засобами з додержанням вимог ПДР. 
На переконання апеляційного суду, зібрані та надані уповноваженими особами докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, та зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.
За такого немає підстав для закриття провадження у справі, про що просить апелянтка.
З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисниці Коренко Т. В. - залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 20 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча       О. О. Ямкова