Єдиний унікальний номер: 378/591/26 
Провадження № 2/378/531/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року  Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді:    Скороход Т.  Н.,
за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ставище справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з посиланням на те, що 6 грудня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1480-2775. Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальник була попередньо ознайомлена. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 3900 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 30 днів; стандартна % ставка — 0,99% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; 0,85% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору з дати укладення цього договору. Кредитодавець взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач порушив умови кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 27.03.2026 виникла заборгованість у розмірі 18803,30 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом – 3830,83 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 12672,47 грн. та заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК — 2300 грн.. 
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 18803,30 грн. та судові витрати.
Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 19 травня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 77-78).
Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про розгляд справи повідомлене належним чином (а.с. 82-85), одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 71).
Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 86), відзив на позовну заяву не надав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. 
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що 6 грудня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1  було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1480-2775 продукту «CREDOS» (а.с. 12-21).
Невід`ємною частиною цього договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України (п. 12.21 договору).
Пунктом 2.2. Договору погоджено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені цим договором у порядку, передбаченому цим договором.
Відповідно до умов Кредитного договору загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором - 3900 грн. (п. 4.1), дата надання/видачі кредиту – 06.12.2024 (п. 4.2), строк кредитування - 365 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення (виплати) кредиту – 05.12.2025 (п. 4.12). 
Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6. договору). 
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом — фіксована. Процентні ставки за користуванням кредитом, зазначені у п. 4.10 Договору, застосовуються у відповідні періоди дії Договору і не можуть бути збільшені кредитодавцем в односторонньому порядку без письмової згоди позичальника. Однак, позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою. Надані в межах програми лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником усіх умов відповідної програми лояльності (п. 4.7. договору).
Згідно п. 4.8. базовий період складає 30 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо у поточному базовому періоді позичальник немає заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та суми кредиту (тобто позичальником здійснено дострокове повернення кредиту) перебіг базового періоду припиняється в дату повного виконання грошових зобов`язань позичальника за Договором. Якщо у позичальника відсутня будь-яка заборгованість за Договором, то в дату отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит у порядку, передбаченому п. 4.5. цього Договору, починається перебіг нового базового періоду. Якщо у позичальника наявна заборгованість зі сплати процентів або суми кредиту, то в дату отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит у порядку, передбаченому п. 4.5. цього Договору, перебіг базового періоду продовжується відповідно до умов Договору. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.
Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше дат, які є останніми днями відповідних базових періодів шляхом здійснення безготівкового переказу суми, що дорівнює обов`язковому платежу, на банківський рахунок кредитодавця. У разі несплати процентів за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду у розмірі обов`язкового платежу, до такого обов`язкового платежу починаючи із наступного календарного дня додаються проценти за користування кредитом за кожен календарний день користування кредитом у межах строку кредитування, які позичальник зобов`язаний оплатити не пізніше цього календарного дня у складі Обов`язкового платежу. У випадку оплати Обов`язкового платежу у повному обсязі в певному базовому періоді, в подальшому сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного наступного базового періоду у складі наступних обов`язкових платежів (п. 4.9 договору).
Стандартна процентна ставка становить 0.99% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180-ти календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за Промо-ставкою та 0.85% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181-го календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (п. 4.10 договору).
Пунктом 10.1 договору встановлено, що позичальник має можливість прийняти участь в акціях, які час від часу проводяться кредитодавцем, і отримати право протягом першого базового періоду або іншого періоду, визначеного кредитодавцем в умовах відповідної акції, сплачувати проценти за користування кредитом на умовах індивідуальної знижки, що надається кредитодавцем у межах програми лояльності згідно правил відповідної акції. Надаючи індивідуальну знижку, кредитодавець зменшує процентну ставку за користування кредитом, при цьому індивідуальна знижка не є промо-ставкою. Відповідні розрахунки на умовах індивідуальної знижки відображаються у особистому кабінеті позичальника та розрахунках заборгованості. Якщо позичальнику протягом певного періоду була надана можливість сплати процентів за користуванням кредитом на умовах індивідуальної знижки, з наступного дня після завершення вказаного періоду проценти за користування кредитом нараховуються позичальнику до сплати за стандартною процентною ставкою. 
Відповідно до п.п. 10.2-10.3 договору, позичальник розуміє та надає згоду кредитодавцю, що застосування програми лояльності відповідно до цього розділу договору залежить від того чи отримає позичальник від кредитодавця право на сплату процентів за зниженою ставкою та чи скористається він таким своїм правом. У випадку отримання права на сплату процентів за користування кредитом за зниженою ставкою позичальник погоджується, що її застосування є наперед обумовленою та не може вважатися односторонньою зміною умов договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим договором чітко визначені домовленістю сторін. Усі умови застосування знижок визначені даним договором та не вимагають підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів. Позичальник розуміє та погоджується на те, що у разі відмови від користування наданою йому програмою лояльності відповідно до цього розділу договору (не виконання умов для отримання зниженої процентної ставки) до кредиту застосовуватиметься стандартна процентна ставка, що не є збільшенням процентної ставки за користування кредитом. 
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 2161,31 % (п. 4.13 договору). 
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає 16982,55 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14 договору).
Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 0,919% (п. 4.15).
Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього договору складають: 13082,55 грн. та включають у себе проценти за користування кредитом. 
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 3900 грн. шляхом зарахування 06.12.2024 кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується копіями квитанції від 06.12.2024 (а.с. 43), в якій платником зазначено Укр Кредит Фінанс В2С, отримувач: номер платіжного інструменту 444111*37, призначення платіжної операції: видача кредитних коштів за договором 1480-2775, 2024-12-06 та довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1480-2775 від 06.12.2024 (а.с. 48).
25 грудня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1  було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1480-2775 продукту «CREDOS» (а.с. 45зв.-46), відповідно до якої кредитодавець та позичальник підтвердили, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором і не повернута на момент укладення цієї додаткової угоди становить 3123,90 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить: 0 грн. (п. 1).
Відповідно до п. 2.1. додаткової угоди кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 700 грн..
Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 25.12.2024 (п. 2.2).
Після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 3823.90 грн., яка складається з суми заборгованості за отриманим кредитом та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди (п. 2.3).
Відповідно до п. 2.4. додаткової угоди, позичальник зобов`язується повернути суму кредиту у строк, що становить 365 календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди, та на умовах, викладених у договорі, з урахуванням положень цієї додаткової угоди, сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених додатковою угодою. Крім того, позичальник підтверджує наявність власного зобов`язання перед кредитодавцем сплатити несплачені проценти у строки та на умовах, викладених у договорі. 
Стандартна процентна ставка - 0.99% за кожен день користування сумою кредиту, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цієї додаткової угоди. В цей період можливе використання позичальником права користування сумою кредиту за промо-ставкою. 0.85% за кожен день користування сумою кредиту, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня цієї додаткової угоди і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (п. 2.7). 
Сторони домовились продовжити строк кредитування до 365 днів з дати укладення цієї додаткової угоди. З урахуванням цього строк кредитування за договором становить: 384 днів, а строк дії Договору визначається у порядку, передбаченому п. 12.6 Договору (п. 2.9). 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цієї додаткової угоди складає 2151,82 %; орієнтовна загальна вартість кредиту на час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування з урахуванням несплачених процентів складає 16612,59 грн. (п. 3). 
Загальні витрати за споживчим кредитом на час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування в тому числі з урахуванням несплачених процентів складає становлять 12788,69 грн.; денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 0,916% (п. 4).
Відповідно до п. 7 додаткової угоди, ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору.
Невід`ємною частиною цієї додаткової угоди є додаток: Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України (п. 9).
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за додатковою угодою до кредитного договору виконало та надало йому додаткові грошові кошти у кредит в сумі 700 грн. шляхом зарахування 25.12.2024 кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується копіями квитанції від 25.12.2024 (а.с. 44), в якій платником зазначено Укр Кредит Фінанс В2С, отримувач: номер платіжного інструменту 444111*37, призначення платіжної операції: видача кредитних коштів за договором 1480-2775, 2024-12-06 та довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1480-2775 від 06.12.2024 (а.с. 48).
Позивачем до позовної заяви також додано копії Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CREDOS», паспорту споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, які підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с. 22-42, 47).
На підтвердження надання вищевказаного кредиту на підставі зазначеного договору позивачем надано детальний розрахунок заборгованості, де висвітлені транзакції нарахування кредитних коштів на банківську карту клієнта ОСОБА_1 , відсотків, комісії та суми сплачених/повернутих коштів відповідачем, згідно з яким заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 27.03.2026 становить 18803,30 гривень, з яких основний борг — 3830,83 грн.; залишок відсотків — 12672,47 грн. та залишок відсотків за ст. 625 ЦК України — 2300 грн. (а.с. 49-54).
Відповідно до вказаного розрахунку відповідач на погашення заборгованості за кредитним договором здійснив один платіж на суму 1548,30 грн..
Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надав та не спростував доказів, наданих позивачем. 
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2390 у договорі приєдналася до Правил надання споживчих кредитів визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.
Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що ОСОБА_2 , всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вищевказаний договір про відкриття кредитної лінії № 1480-2775 від 06.12.2024 (а.с. 12–21) та додаткова угода до нього (а.с.45зв.-46) підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9273 та А 0211, відповідно, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як зазначено вище, позивач на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем, а саме видачі коштів за кредитним договором, надав копії довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1480-2775 від 06.12.2024 та квитанцій від 06.12.2024 та від 25.12.2024, згідно яких ТОВ «Укр кредит фінанс» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредит в розмірі 3900 грн. та 700 грн. за допомогою системи «LiqPay» (а.с. 43-44, 48).
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір № 1480-2775 від 06.12.2024 та додаткову угоду до нього, однак умови договору порушив.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору у строки, визначені сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3830,83 грн. та за відсотками в розмірі 12672,47 грн..
Щодо стягнення заборгованості за відсотками за ст. 625 ЦК України у розмірі 2300 грн. суд зазначає наступне.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким, зокрема розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» виключено на підставі Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Також згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина друга статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15).
Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 та від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань, що випливають із кредитних договорів, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягненні заборгованості за відсотками за ст. 625 ЦК України за вищевказаним кредитним договором, розмір яких розраховано позивачем в період воєнного стану, оскільки відповідач ОСОБА_1 в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняється від їх сплати внаслідок наявності військового стану в Україні з дня отримання кредиту та по день ухвалення рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог (29,36%) в розмірі 711,22 грн..
Керуючись ст. ст. 205, 207, 526, 530, 598, 599, 610, 611, 612, 625, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1480-2775 від 06.12.2024 у розмірі 16503 (шістнадцять тисяч п`ятсот три) гривні 30 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом — 3830 гривень 83 копійки, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 12672 гривень 47 копійок та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2336 (дві тисячі триста тридцять шість) гривень 79 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (місцезнаходження: 01133, м. Київ бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ: 38548598).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Повне рішення складено 16 червня 2026 року.

Суддя        Т.  Н.  Скороход