ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/3743/25  Номер провадження 22-ц/814/3096/26	Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А. В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., - 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2025 року ТОВ « Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь 56953,32 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15700,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 31048,32 гривень, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 7850,00 грн, заборгованість по комісії – 2355,00 грн, а також вирішити питання судових витрат.
В обгрунтування позову вказувало, що 01.04.2025 року між ТОВ «« Укр Кредит Фінанс»» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1534-3843, за умовами якого відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту – 15700,00 гривень, строк кредитування - 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту, знижена відсоткова ставка 1,00 % в день, стандартна % ставка: - 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою; - 0.74% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. 
Проте, відповідач ОСОБА_1 порушила умови взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 22.10.2025 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 56953,32 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15700,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 31048,32 гривень, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 7850,00 грн, заборгованість по комісії – 2355,00 грн. 
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2026 року у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовлено.
З вказаним рішенням суду не погодилось ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та через свого представника подало апеляційну скаргу, в якій прохає рішення районного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що кредитний договір № 1534-3843 укладено між сторонами 01 квітня 2025 року у відповідності до вимог Закону України "Про електронну комерцію". Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом – одноразовим ідентифікатором А4719, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Ідентифікацію відповідач пройшов за допомогою системи BankID НБУ.
Вказує, що суд дійшов помилкового висновку, що позивачем не надано належних доказів перерахування грошових коштів за кредитним договором, оскільки не врахував, що ТОВ "Укр Кредит Фінанс" не є банківською становою, тому не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Відтак, видача кредитних коштів може підтверджуватися будь-якими документами зі здійснення господарської операції.
Вказує, що створюючи заявку на отримання кредиту відповідач самостійно вносить номер банківської картки, на саме яку бажає отримати кредитні кошти. Зі змісту кредитного договору, вбачається, що в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача з маскою, а саме НОМЕР_1 . Відповідачем не спростовано, що даний платіжний засіб йому не належить.
Зазначає, що позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.) видав Відповідачу кредитні кошти у розмірі 15700.00 грн. на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Відзив на адресу Полтавського апеляційного суду не надходив.
Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. 
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, що 01.04.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1534-3843, за умовами якого відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту – 15700,00 гривень, строк кредитування - 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту, знижена відсоткова ставка 1,00 % в день, стандартна % ставка: - 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою; - 0.74% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. 
Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї станом на 22.10.2025 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 56953,32 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15700,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 31048,32 гривень, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 7850,00 грн, заборгованість по комісії – 2355,00 грн.
До матеріалів справи ТОВ "Укр Кредит Фінанс" додано паперову копію договору про відкриття кредитної лінії № 1534-3843 від 01.04.2025 року, укладеного між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 . У розділі відомостей про позичальника вказано прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , адреса її проживання та ідентифікаційний код. Також міститься напис про проставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Також ТОВ "Укр Кредит Фінанс" додано Правила відкриття кредитної лінії, якими передбачено, що заявник заповнює заявку на сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, які визначені в заявці як обов`язкові для прийняття рішення про можливість надання кредиту.
За результатами заповнення заявки здійснюється одночасна перевірка дійсності та аутенфікація банківської платіжної картки та або банківського рахунку заявника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем, а заявник несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладення договору.
Із довідки про перерахування суми кредиту № 1534-3843 від 01.04.2025 року вбачається, що видача коштів здійснювалася за допомогою системи EASYPAY, платіж 1583454177; дата 01.04.2025 року, номер платіжної карти НОМЕР_1 , призначення платежу - видача кредиту, сума 15 700,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 22.10.2025 року складає 56953,32 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15700,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 31048,32 гривень, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 7850,00 грн, заборгованість по комісії – 2355,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що позивачем не доведено факт укладення між сторонами договору та надання коштів відповідачу.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком районного суду з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту. 
При цьому за правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 1534-3843 від 01.04.2025 р. було укладено в електронній формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію" та у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування». Спірний кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «A4719».
Окрім того, факт наявності кредитних зобов`язань у відповідача підтверджується наступними доказами: копію Договору про відкриття кредитної лінії № 1534-3843; завіреною копією Додатку № 2 до договору про відкриття кредитної лінії № 1534-3843;довідкою про перерахунок суми кредиту. 
ОСОБА_1 не спростовувала укладення нею вказаного договору та отримання кредиту у визначеному нею розмірі, а також не надала суду доказів на підтвердження виконання нею своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі або власного розрахунку заборгованості.
Кредитний договір є дійсним, у судовому порядку відповідачем кредитний договір не оскаржувався.
За вказаних обставин наявність заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №  1534-3843у розмірі 56953,32 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15700,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 31048,32 гривень, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 7850,00 грн, заборгованість по комісії – 2355,00 грн., підтверджена належними доказами, а саме розрахунком заборгованості, який було проведено відповідно до умов кредитного договору. Відповідачем контррозрахунку суду не надано.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1534-3843, яка складається із заборгованості за кредитом 15700,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 31048,32 гривень та комісії у розмірі 2355 грн, а всього 49103,32 грн.
Щодо стягнення заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – у розмірі 7850,00 грн слід зазначити наступне.
Частиною 1 ст.549 ЦК Українипередбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Водночас ч.1ст.550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Проте Законом України від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК Українита доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українисвідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит(позику)банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем); 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання(невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі№910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23(провадження№ 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українирозповсюджується на кредитний договір.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником штрафу, проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українипозичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
Враховуючи викладене, підстав для стягнення з відповідача зазначених процентів на підставі ст, 625 ЦК України у розмірі 7850 грн, які за своєю юридичною природою є пенею, не вбачається.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено на 86,22% слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ « УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 5221,48 грн.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд-,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" – задовольнити частково.
Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2026 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1534-3843 від 01.04.2025 року у розмірі 49103,32 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 5221, 48 грн. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24.06.2026 року 

Головуючий суддя : _______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ___________________ О.О. Панченко