Провадження № 3/742/578/26 
Єдиний унікальний № 742/2535/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого судді  Павлова В.Г.,
при секретарі судового засідання   Рубан Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Прилуцького РВП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу – не працюючий, місце проживання: АДРЕСА_1 

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186-8 КУпАП – 

УСТАНОВИВ:
21.04.2026 р., близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , без законних підстав був одягнутий у військову форму одягу із знаками розрізнення, які візуально ідентифікуються як належні до відповідного військового формування (елементи з символікою Служби безпеки України), чим міг ввести в оману оточуючих щодо своєї належності до вказаної служби.
Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186-8 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вину визнає та щиро розкається, просить застосувати мінімальне покарання.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186-8 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.186-8 КУпАП адміністративна відповідальність настає за носіння військової форми одягу із знаками розрізнення військовослужбовців Збройних Сил України або інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, особами, які не мають на це права.
Право на носіння військової форми одягу мають виключно визначені законом категорії осіб, зокрема військовослужбовці, військовозобов`язані під час проходження зборів, резервісти, курсанти, ліцеїсти, а також особи, яким таке право надано у встановленому порядку після звільнення з військової служби.
Дослідженими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не належить до жодної з зазначених категорій осіб та не має передбаченого законом права на носіння військової форми одягу із відповідними знаками розрізнення.
Фотоматеріали, долучені до справи, у сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення, узгоджено підтверджують факт перебування особи у військовій формі одягу із відповідною символікою у публічному місці. Заява ОСОБА_1 про визнання вини та щире каяття оцінюється судом як додаткова процесуальна обставина, що підтверджує усвідомлення ним факту вчинення протиправних дій, та є самостійним доказом, який враховується у сукупності з іншими матеріалами справи.
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вищевказані докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.186-8 КУпАП.
Згідно приписів ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186-8 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини скоєння адміністративного правопорушення, ставлення до вчиненого, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, поведінку особи після вчинення правопорушення, зокрема визнання вини та щире каяття.
За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи наявність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, скоєння правопорушення вперше, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.186-8 КУпАП, у виді попередження.
Вирішуючи питання про конфіскацію предметів правопорушення, суд виходить із того, що відповідно до санкції ч.1 ст.186-8 КУпАП, конфіскація відповідної форми одягу із знаками розрізнення є обов`язковим додатковим стягненням, яке застосовується альтернативно як до штрафу, так і до попередження.
Крім того, оскільки у ОСОБА_1 відсутні законні підстави для володіння та публічного використання зазначеної військової атрибутики та символіки, її повернення особі створить умови для повторного вчинення аналогічного правопорушення. 
За таких обставин, з метою припинення протиправної поведінки, усунення загрози введення в оману суспільства в умовах воєнного стану, а також забезпечення виконання превентивної функції адміністративного стягнення (ст.23 КУпАП), вилучені речі - футболка «Контррозвідка» та шеврон СБУ - підлягають примусовій безвідплатній конфіскації в дохід держави.
Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Керуючись ст.ст.23,33,401,ч.1 ст. 186-8, ст.ст.283-285 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186-8 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.
Конфіскувати в дохід держави предмети адміністративного правопорушення, які належать до військової форми одягу та символіки військових формувань і були вилучені у ОСОБА_1 згідно з протоколом від 21.04.2026 року, а саме: футболку з написом «Контррозвідка» та шеврон Служби безпеки України.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп. судового збору.
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г. Павлов