Справа № 750/1465/26 	Головуючий у 1 інстанції Крапивний Б. В. 	
Провадження № 33/4823/493/26 	  	
Категорія - ч.4 ст.172-6 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі головуючого судді Сиволапа Д.С., за участю прокурора – Лазоренка Є.Ю., захисника – Якуби Г.О., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Якуби Г.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2026 року, 

ВСТАНОВИВ:
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий головним спеціалістом відділу інфраструктури Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.
Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 за місцем здійснення своїх повноважень, а саме в Чернігівській районній військовій адміністрації за адресою: вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, працюючи головним спеціалістом відділу інфраструктури Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, будучи відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 46 Закону, 24.03.2025 подав завідомо недостовірні відомості в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, які відрізняються від достовірних на суму 1018258 грн. 41 коп.
Не погодившись із рішенням суду, захисник Якуба Г.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову місцевого суду як незаконну та прийняти нове рішення, яким провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. 
Вважає, що за відсутності належного доведення об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а також з урахуванням того, що відомості у декларації були зазначені на підставі чинних правовстановлюючих документів та відповідно до вимог законодавства, Порядку заповнення декларації та рекомендацій НАЗК, подія і склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 відсутні. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що з матеріалів справи слідує, що викладені уповноваженою особою у обґрунтованому висновку та протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджуються належними доказами та ґрунтуються виключно на матеріалах досудового розслідування кримінального провадження № 422427000000045 та відповіді з Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 405-01-65861-25 від 31 липня 2025 року, якими не встановлена вартість транспортних засобів, повна перевірка декларації ОСОБА_1 за 2024 рік проводилась формально, та уповноваженою особою в рамках перевірки не здобуто доказів на підтвердження зазначення суб`єктом декларування при поданні декларації за 2024 рік недостовірних відомостей. Щодо відомостей, зазначених у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» декларації апелянт зазначає, що автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», VIN-код: НОМЕР_1 , був набутий ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 06.06.2024 №7441/2024/4662290 за ціною 30000,00 грн, що прямо підтверджується відповідним правовстановлюючим документом та випливає з презумпції правомірності правочинів, закріпленої ст. 204 ЦК України. 
Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення зроблено висновок про нібито здійснення ОСОБА_1 видатку у розмірі 18000 доларів США, що еквівалентно 722257,20 грн., проте такий висновок ґрунтується на припущеннях, а матеріали кримінального провадження, на які посилається уповноважена особа в обґрунтованому висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 26 вересня 2025 року, обмежуються виключно результатами проведених оперативно-розшукових заходів, в рамках яких не встановлювались обставини набуття, відчуження, вартість даного транспортного засобу. Будь-які докази, в тому числі результати товарознавчої експертизи, яким б було встановлено вартість даного транспортного засобу в матеріалах кримінального провадження відсутні. 
Вказує, що під час внесення відомостей ОСОБА_1 керувався нормами Порядку та роз`ясненнями Національного агентства з питань запобігання корупції щодо заповнення декларацій, які оприлюднені на їх офіційному сайті. Органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено фактичного здійснення ОСОБА_1 видатку у розмірі, відмінному від зазначеного у договорі купівлі-продажу, а отже відсутні належні докази подання ним завідомо недостовірних відомостей у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» декларації. 
Зазначає, що ОСОБА_1 здійснив продаж власного транспортного засобу, діючи через представника й особисто не отримавши грошові кошти, оскільки той же представник отримані грошові кошти витратив на придбання іншого автомобіля. Декларуючи свої доходи та видатки, ОСОБА_1 керувався даними, відображеними в договорах, які йому надав представник після укладання відповідних правочинів, що узгоджується з роз`ясненнями НАЗК. Вважає, що підставою для здійснення НАЗК повної перевірки декларації ОСОБА_1 стали матеріали оперативно-розшукової справи, однак з наданих копій не зрозуміло, на якій підставі розпочато цю справу, стосовно кого й чому здійснювалися відповідні оперативно-розшукові заходи. Інші зазначені порушення щодо сум заощаджень пояснюються уникненням подвійного декларування в розділі декларації про доходи й розділі про заощадження. 
Звертає увагу на те, що в супереч вищезазначеному, суд першої інстанції вийшов за межі та фабулу правопорушення, зазначивши в оскаржуваному рішенні, що вказаний дохід та видаток в розмірі 8000 доларів США, отриманий від продажу автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1 мав відобразити в декларації за 2024 рік, тобто в сумі 321003,20 грн. х 2 = 642006,40 грн., однак задекларував лише занижений дохід від відчуження 06 червня 2024 року свого автомобіля Volkswagen Passat в сумі 100000,00 грн., тим самим задекларував недостовірні відомості, що відрізняються на суму 542006,40 грн., що саме по собі свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, чим порушив принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. Також вказує, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, зокрема:інформації про вручення (направлення у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку) повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 4202427000000045 від 22.07.2024 та копію процесуального рішення про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 4202427000000045 від 22.07.2024., чим порушено приписи ст. 245 КУпАП, якими встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а ОСОБА_1 повністю підтримав свої пояснення надані суду першої інстанції; думку прокурора, котрий заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції від 31.10.2003, ратифікованої Україною 18.10.2006, кожна Держава-учасниця, згідно з основоположними принципами своєї правової системи, розробляє й здійснює або проводить ефективну скоординовану політику протидії корупції, яка сприяє участі суспільства і яка відображає принципи правопорядку, належного управління державними справами й державним майном, чесності й непідкупності, прозорості й відповідальності.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 5 статті 8 вказаної Конвенції з метою боротьби з корупцією кожна Держава-учасниця заохочує, серед іншого, непідкупність, чесність і відповідальність своїх державних посадових осіб згідно з основоположними принципами своєї правової системи.
Зокрема, кожна Держава-учасниця прагне застосовувати, у рамках своїх інституціональних і правових систем, кодекси або стандарти поведінки для правильного, добросовісного й належного виконання державних функцій.
Кожна Держава-учасниця прагне, у належних випадках і згідно з основоположними принципами свого внутрішнього права, запроваджувати заходи й системи, які зобов`язують державних посадових осіб надавати відповідним органам декларації, серед іншого, про позаслужбову діяльність, заняття, інвестиції, активи та про суттєві дарунки або прибутки, у зв`язку з якими може виникнути конфлікт інтересів стосовно їхніх функцій як державних посадових осіб.
Згідно ч.1 ст. Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;
12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України від 20.09.2023 №? 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким передбачено відновлення декларування.
Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 як державний службовець є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону державним службовцям забороняється надавати недостовірну чи не в повному обсязі інформацію, яка підлягає наданню відповідно до закону.
Частиною 4 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.
Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.
Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).
Відповідно до абз. 3 примітки до ст. 172-6 КУпАП відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом у 2025 становив 3028 грн.
Отже, адміністративна відповідальність ч. 4 ст. 172-6 КУпАП настає якщо відомості, зазначені у декларації за 2024 рік, відрізняються від достовірних на суму від 454200 грн.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 будучи головним спеціалістом відділу інфраструктури Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (категорія «В» посад державної служби) у відповідності до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України» Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону та вимоги з декларування. 
Місцевим судом також слушно вказано про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», зокрема про необхідність вчасного подання щорічної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за відповідний звітній період, що підтверджується матеріалами справи. 
З матеріалів справи також слідує, 24.03.2025 ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік (унікальний ідентифікатор документа 0b70ed98-0e56-4ad5-b017-ab73356bbb26).
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 63/2026 від 03.02.2026, ОСОБА_1 будучи головним спеціалістом відділу інфраструктури Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, являючись у відповідності до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України» Про запобігання корупції» (далі-Закон) суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 46 Закону, 24.03.2025 подав завідомо недостовірні відомості в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий ( 2024) рік, що відрізняються від достовірних на суму 1 018 258,41 грн., що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП ( а.с. 5-13).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Крім вищевказаного протоколу в основу оскаржуваної постанови судом першої інстанції покладено Обґрунтований висновок НАЗК щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 26.09.2025. (т. 1 а.с.18-23). 
Відповідно до Обґрунтованого висновку суб`єкт декларування ( ОСОБА_1 ) при поданні вказаної вище декларації зазначив наступні недостовірні відомості:
- у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про отриманий ним дохід від продажу транспортного засобу марки Volkswagen моделі Passat, 2011 р.в., VIN-код: НОМЕР_2 , на загальну суму 261128,60 грн. Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про отриманий ним дохід у вигляді соціальної допомоги від Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (код ЄДРПОУ 03196208) у розмірі 17988,00 грн; загалом у розділі 11 декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 279116,60 грн;
- у розділі 12 «Грошові активи» декларації суб`єкт декларування не зазначив відомостей про кошти, розміщені на його банківському рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570) станом на 31.12.2024 у розмірі 12507,08 грн та на його банківському рахунку АТ «ПУМБ» (код ЄДРПОУ 14282829) станом на 31.12.2024 у розмірі 4377,53 грн; загалом у розділі 12 декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 16884,61 грн;
- у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» суб`єкт декларування не зазначив відомостей про правочин та здійснений ним видаток у розмірі 18000,00 дол. США (722257,20 грн), на підставі якого він 06.06.2024 набув право власності на легковий автомобіль марки Volkswagen моделі Tiguan, 2019 р.в., VIN-код: НОМЕР_1 .
Отже, за результатами повної перевірки декларації встановлено, що суб`єкт декларування ОСОБА_1 при поданні декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1018258,41 грн.
Установлені НАЗК обставини підтверджено доданими до протоколу й дослідженими в судовому засіданні доказам, які не були визнані місцевим судом недопустимими, неналежними або недостовірними, натомість їх сукупності надана належна оцінка, а саме: 
- довідкою № 717/25 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 , головним спеціалістом Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, від 19.09.2025, відповідно до якої за результатами повної перевірки декларації встановлено, що суб`єкт декларування ( ОСОБА_1 ) при поданні декларації зазначив недостовірні та неточні відомості, чим не дотримав вимоги п.п. 1, 2, 7, 8, 8-1, 10 ч. 1 ст. 46 Закону; недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 1018258,41 грн, що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації (т.1 а.с.24-29);
-к опією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 24.03.2025 (ID документа 0b70ed98-0e56-4ad5-b017-ab73356bbb26) (т.1 а.с.30-36);
- копією довідки про доходи ОСОБА_1 , відповідно до якої загальна сума доходу останнього за період з 06.06.2024 по 31.12.2024 становить 103660 грн 11 коп (т.1 а.с.54).;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 з яких слідує, що на запит НАЗК пояснив, що грошові кошти, розміщені на банківському рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31.12.2024 у розмірі 12507,08 грн, є пенсією, а кошти, розміщені на банківському рахунку АТ «ПУМБ» станом на 31.12.2024 у розмірі 4377,53 грн – заробітна плата. Ці кошти відображені у декларації та включені у розділ «Доходи». Йому належить легковий автомобіль марки Volkswagen моделі Tiguan 2019 р.в., який був придбаний на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7441/2024/4662290 від 06.06.2024, згідно з п. 3.1 якого за домовленістю сторін ціна автомобіля складає 30000 грн. Цей транспортний засіб було придбано його представником за довіреністю – ОСОБА_3 , яким підписано договір купівлі-продажу. За купівлю цього транспортного засобу ним заплачено 30000 грн. Даний транспортний засіб був після ДТП та відремонтований на приватних СТО; документи про ремонт транспортного засобу та здійснені витрати не зберіглися. Щодо доходу у вигляді соціальної допомоги від Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради у розмірі 17988 грн пояснити не може, оскільки цих грошових коштів він не отримував та даний дохід не відображався у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. До пояснення додано копії документів на підтвердження вказаних тверджень ОСОБА_1 (т.1 а.с.58-59);
- інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 20.06.2025 № 20.1.0.0.0/7-250610/91625-БТ (на запит НАЗК) щодо банківських рахунків ОСОБА_1 і членів його сім`ї, відповідно до якої станом на 31.12.2024 на рахунку ОСОБА_1 залишок грошових коштів становив 12507 грн 08 коп. (т.1 а.с.69-70);
- інформацією АТ «ПУМБ» від 13.06.2025 № ZA4-07.8/123БТ (на запит НАЗК) щодо банківських рахунків ОСОБА_1 і членів його сім`ї, згідно з якою серед іншого надано виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 з 16.06.2024 по 31.12.2024, та відображено, що на кінець звітного періоду (31.12.2024) залишок грошових коштів становив 4377 грн 53 коп.(т.1 а.с.71-77);
- листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 19.08.2025 № 17305/13668-3-25/24, відповідно до якого довідкова ціна транспортного засобу Volkswagen Tiguan, 2019 р.в., VIN-код: НОМЕР_3 , з врахуванням цінових даних довідника «Бюлетень автотоварознавця» для КТЗ, який перебуває у технічно-справному стані, є комплектним та укомплектованим і не потребує ремонту, станом на 06.06.2024 складала 1009140 грн. (підстава «Бюлетень автотоварознавця № 135, 2024»); станом на 31.12.2024 складала 1053500 грн (підстава «Бюлетень автотоварознавця № 138, 2024») (т.1 а.с.79);
- копією договору купівлі-продажу № 7441/2024/4661981 від 06.06.2024, згідно з яким ОСОБА_1 , діючи через представника за довіреністю ОСОБА_3 , продав ОСОБА_4 автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_2 ; зазначено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 100000 грн (т.1 а.с.85);
- копією договору купівлі-продажу № 7441/2024/4662290 від 06.06.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , діючи через представника за довіреністю ОСОБА_3 , придбав у ОСОБА_5 автомобіль Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_3 ; зазначено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 30000 грн (т.1 а.с.86);
- оптичним диском з матеріалами НАЗК щодо здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 (т. 1 а.с.88);
- листом старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Олешка В.І. № 50463-25/к/11-06-2866/25чг від 10.11.2025, згідно з яким слідчим на запит начальника Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області направлено завірені копії матеріалів досудового розслідування № 42024270000000045 від 22.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, та надано дозвіл на використання цих матеріалів під час складання та розгляду адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 (т.1 а.с.105);
- протоколом про результати проведення оперативно-розшукового заходу – аудіоконтроль особи від 11.07.2024, у рамках оперативно-розшукової справи № 1/42/854/2024 від 05.04.2024, заведеної Чернігівським управлінням ДВБ НП України, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Чернігівського апеляційного суду Салая Г.А. № 2038т від 03.05.2024. За результатами аудіоконтролю ОСОБА_1 , серед іншого, зафіксовано його спілкування 31.05.2024 з невідомою особою, зокрема щодо купівлі-продажу автомобілів ОСОБА_1 , який на запитання про вартість автомобілів повідомив, що продає автомобіль моделі Passat за 9000 доларів США, а інший автомобіль 2019 року випуску придбав за 18000 доларів США (спілкування о 09 год. 37 хв.). В розмові ОСОБА_1 повідомив, що в автомобілі, який він купує, ремонтували крило, капот, решітку й фари (навісні деталі), і йому не подобається, що цей автомобіль має сім місць, тому в багажнику багато місця займають складені сидіння пасажирів (т.1 а.с.109-114;
- протоколом про результати проведення оперативно-розшукового заходу – візуального спостереження за особою від 04.07.2024, у рамках оперативно-розшукової справи № 1/42/854/2024 від 05.04.2024, заведеної Чернігівським управлінням ДВБ НП України, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Чернігівського апеляційного суду Салая Г.А. № 2039т від 03.05.2024. За результатами візуального спостереження за ОСОБА_1 , серед іншого, 30.05.2024 о 16 год. 17 хв. зафіксовано зустріч останнього з ОСОБА_5 біля магазину «Прайд-авто» по вул. Любецькій, 151, у м. Чернігові. Вони вдвох підійшли до поряд припаркованого автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що зареєстрований на ОСОБА_5 , та оглядали той автомобіль. Під час розмови ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 грошові кошти купюрами по 100 доларів США (приблизно 500 доларів США), після чого ОСОБА_5 дістав з автомобіля речі та передав ОСОБА_1 ключі від автомобіля. Потім ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , та поїхав на АЗС; заправивши автомобіль, ОСОБА_1 поїхав за місцем проживання. Зафіксовано 31.05.2024 та 01.06.2024 як ОСОБА_1 користувався автомобілем Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , зокрема поїздки до АЗС, СТО, магазину (т. 1 а.с.105-110);
- протоколами про результати проведення оперативно-розшукового заходу – обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи від 25.05.2024 та від 19.06.2024, у рамках оперативно-розшукової справи № 1/42/854/2024 від 05.04.2024, проведених на підставі ухвали слідчого судді Чернігівського апеляційного суду Салая Г.А. № 2038т від 03.05.2024, згідно з якими працівниками Чернігівського управління ДВБ НП України спільно з працівниками УОТЗ ДВБ НП України здійснено проникнення до службового автомобіля Skoda Rapid, реєстраційний номер НОМЕР_6 (на синьому фоні), з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи та їх зняття відповідно (т.1 а.с.110);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив, що в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2024 рік, ним було відображено відомості про відчуження автомобіля Volkswagen Passat, 2011 р.в., VIN-код НОМЕР_2 , за 100000 грн та купівлю автомобіля Tiguan, 2019 р.в., VIN-код НОМЕР_3 , за 30000 грн. Так, наприкінці травня 2024 року він звернувся до знайомого ОСОБА_6 з метою продажу автомобіля Passat та допомоги у пошуку іншого транспортного засобу для його придбання. На початку червня 2024 року ОСОБА_7 повідомив йому, що знайшов покупця на автомобіль Passat за ціною 100000 грн, а також повідомив, що є варіант придбання автомобіля Tiguan за 130000 грн. Того ж дня він оглянув автомобіль Tiguan, на якому були пошкодження лакофарбового покриття та елементів зовнішнього декору. У подальшому ОСОБА_7 повідомив йому, що покупець має намір придбати автомобіль Passat за 100000 грн. Він погодився на вказану суму та надав довіреність ОСОБА_8 на представництво його інтересів під час купівлі-продажу транспортних засобів. 06.06.2024 ОСОБА_7 відчужив його транспортний засіб Passat за 100000 грн та зареєстрував в сервісному центрі на його ім`я автомобіль Tiguan, повідомивши, що кошти з продажу автомобіля Passat підуть на купівлю транспортного засобу Tiguan, проте потрібно додатково сплатити 30000 грн, тобто ціну, яка вказана в договорі (т. 1 а.с.115);
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , який пояснив, що наприкінці травня 2024 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_1 щодо продажу автомобіля Passat, 2011 р.в., VIN-код НОМЕР_2 , та придбання іншого транспортного засобу. На початку червня 2024 року він повідомив ОСОБА_1 , що знайшов покупця на автомобіль Passat за 100000 грн, а також знайшов у продажу автомобіль Tiguan, 2019 р.в., VIN-код: НОМЕР_3 , який був ним оглянутий. Під час огляду виявлено, пошкодження бамперів і молдингів, інші пошкодження, яких не пам`ятає. У подальшому він повідомив ОСОБА_1 , що є можливість придбати автомобіль Tiguan за 130000 грн, на що ОСОБА_1 погодився та надав йому довіреність на представництво його інтересів під час купівлі-продажу вказаних транспортних засобів. 06.06.2024 він відчужив транспортний засіб Passat за 100000 грн, отримав від ОСОБА_1 ще 30000 грн та здійснив видаток на купівлю автомобіля Tiguan за 130000 грн, зареєструвавши його на ім`я ОСОБА_1 (т. 1 а.с.116);
- письмовими пояснення ОСОБА_4 , яка пояснила, що 06.06.2024 придбала у ОСОБА_1 через посередника ОСОБА_3 транспортний засіб Volkswagen Passat, 2011 р.в., VIN-код: НОМЕР_2 . Згідно з договором купівлі-продажу ціна вказаного автомобіля становила 100000 грн, проте фактично вона придбала вказаний автомобіль за 9000 доларів США, які 06.06.2024 в приміщенні ТСЦ 7441 передала посереднику ОСОБА_3 (т.1 а.с.118);
- поясненнями ОСОБА_1 , до яких ним додано фотографії автомобіля Volkswagen Passat без ідентифікуючих ознак з пошкодженнями; рахунок ФОП ОСОБА_9 № ИНТ-366 від 10.12.2025, в якому зазначено автомобільні запчастини та їх вартість на загальну суму 374630 грн (без печатки ФОП); рахунок ФОП ОСОБА_10 № СФ-0000128 від 10.12.2025, в якому зазначено вартість виконаних робіт (наданих послуг) з ремонту автомобіля Volkswagen Tiguan, номер шасі: НОМЕР_3 , на суму 68600 грн (без печатки та підпису ФОП); фотографії пошкоджень кузова невідомого автомобіля (т.1 а.с.119);
- листом Одеської митниці Державної митної служби України від 13.01.2026 № 7.10-3/28-01-01/8.5/538, згідно з яким у відповідь на запит Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області ДСР НП України направлено інформацію та документи щодо митного оформлення транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN-код: НОМЕР_2 , згідно з якими вказаний автомобіль ввезено на митну територію України 12.05.2018; декларантом заявлено фактурну вартість товару 1545 доларів США та митну вартість – 49681,13 грн (т.1 а.с.144-169);
- листом Житомирської митниці Державної митної служби України від 15.01.2026 № 7.19-2/27/8.5/418, відповідно до якого у відповідь на запит Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області ДСР НП України направлено документи щодо митного оформлення транспортного засобу Volkswagen Tiguan, VIN-код: НОМЕР_1 ; згідно з якими автомобіль ввезено на замовлення ОСОБА_5 18.03.2024; декларантом заявлено фактурну вартість автомобіля 7538 доларів США та митну вартість – 292472,89 грн; вказаний автомобіль має загальну кількість місць – 7(т. 1 а.с.171-192);
- копією Положення про Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань України від 06.11.2019 № 17, згідно з яким Управління, серед іншого, здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду (п.п. 23, 24 Розділу ІІІ Положення) (т. 1 а.с.193-194);
- копією довідки ГУ ПФУ про розмір виплачених пільг/житлової субсидії, згідно з якою ОСОБА_1 виплачено протягом 2024 року 18175,25 грн ( а.с.219);
- інформацією АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 протягом 2024 року (т. 1 а.с.220-222);
- інформацією АТ «ПУМБ» про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 протягом 2024 року (т. 1 а.с.223-240).
Аналізуючи вищевказані докази, слід зазначити, що Обґрунтований висновок НАЗК щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 26.09.2025 безпосередньо не доводить вартість транспортного засобу Volkswagen моделі Tiguan придбаного ОСОБА_1 , однак він дав можливість суду визначити межі по ціні і у сукупності з іншими доказами підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про витрати на придбання Volkswagen моделі Tiguanу сумі 18000 доларів. Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з твердженням захисника про не доведення вартості проданого транспортного засобу Volkswagen моделі Passat, та придбання автомобіля Volkswagen моделі Tiguanу зважаючи на наступне. 
Визначення вартості майна не пов`язується виключно з певним видом доказів, а здійснюється судом на підставі всебічної оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності, зокрема на підставі джерел інформації, показань свідків, учасників угоди купівлі продажу, письмових доказів, а також висновків експерта та спеціаліста.
У судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона зі своїм чоловіком обрали на автомайданчику в м. Чернігові автомобіль Volkswagen Passat, який вирішили придбати. 06.06.2024 вона уклала договір купівлі продажу вказаного автомобіля з ОСОБА_3 , який був уповноважений власником на підставі довіреності на продаж вказаного автомобіля. Вона придбала вказаний автомобіль за 9000 доларів США, передавши вказану суму готівкою безпосередньо ОСОБА_8 в приміщенні Сервісного центру МВС в м. Чернігові. Під час укладення договору купівлі-продажу автомобіля для неї було несуттєвим, яка вартість автомобіля буде зазначена в договорі, тому погодилась, коли працівник Сервісного центру МВС говорила про можливість зазначення суми 100000 грн. Під час укладання договору власник автомобіля ОСОБА_1 не був присутнім. У подальшому в 2025 році вона продала зазначений автомобіль сторонній особі.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що з ОСОБА_1 він знайомий з 2016-2017 року, працюючи разом у поліції. Вони підтримують дружні стосунки. Після звільнення з поліції він займався продажем автомобілів на спеціалізованому майданчику, що було відомо ОСОБА_1 . Останній звернувся до нього щодо продажу автомобіля Volkswagen Passat за 8000 доларів США, і в подальшому він прохав допомогти йому знайти інший автомобіль, щоб придбати взамін. За домовленістю, отримані від продажу автомобіля Volkswagen Passat 8000 доларів США він мав передати як розрахунок за інший знайдений для ОСОБА_1 автомобіль. Вказаний автомобіль Volkswagen Passat він продав за 9000 доларів США, 1000 доларів США з яких він забрав собі як розрахунок за надані послуги ОСОБА_1 за продаж його автомобіля. Під час укладання угоди купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_1 не був присутній. У договорі поставили іншу суму, а саме 100000 грн, яку він сказав, не задумуючись. Для ОСОБА_1 він знайшов автомобіль Volkswagen Tiguan, вартістю 18000 доларів США. Оглянувши цей автомобіль, спочатку він сподобався ОСОБА_1 , і той погодився на придбання автомобіля. Однак у подальшому останній сказав, що його не влаштовував стан автомобіля, зокрема пошкодження лакофарбового покриття. Оскільки він вже домовився про придбання автомобіля Volkswagen Tiguan за 18000 доларів США з ОСОБА_11 , тому вирішив придбати цей автомобіль. Він сплатив останньому 8000 доларів США, які отримав за продаж автомобіля ОСОБА_1 Volkswagen Passat, а 10000 доларів США, яких не вистачало, сплатив зі своїх коштів. Вартість у договорі купівлі-продажу зазначалася зі слів власника автомобіля ОСОБА_5 , тому він не пам`ятає зазначену в договорі суму. Оскільки він мав декілька продажів автомобілів за рік, тому не захотів реєструвати придбаний автомобіль на себе, а зареєстрували його придбання в Сервісному центрі МВС на ОСОБА_1 . При цьому з останнім вони домовилися, що він продовжить пошук іншого автомобіля для ОСОБА_1 , який у цей час як власник може користуватися придбаним автомобілем Volkswagen Tiguan.
Згідно з договором купівлі-продажу № 7441/2024/4661981 від 06.06.2024 ОСОБА_1 , діючи через представника за довіреністю ОСОБА_3 , продав ОСОБА_4 автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_2 ; зазначено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 100000 грн.
Однак, у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 06.06.2024 вона придбала автомобіль Volkswagen Passat, уклавши договір купівлі-продажу з ОСОБА_3 , який був уповноважений власником на підставі довіреності на продаж вказаного автомобіля. Вона придбала вказаний автомобіль за 9000 доларів США, передавши вказану суму готівкою безпосередньо ОСОБА_8 в приміщенні Сервісного центру МВС в м. Чернігові. Під час укладення договору купівлі-продажу автомобіля для неї було несуттєвим, яка вартість автомобіля буде зазначена в договорі, тому погодилась, коли працівник Сервісного центру МВС говорила про можливість зазначення суми 100000 грн.
Свідок ОСОБА_3 також підтвердив, що, діючи на підставі довіреності, продав автомобіль Volkswagen Passat, що належав ОСОБА_1 , за 9000 доларів США, 1000 доларів США з яких він забрав собі як розрахунок за надані послуги ОСОБА_1 за продаж його автомобіля.
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він передав свій автомобіль Volkswagen Passat посереднику ОСОБА_3 , щоб той продав автомобіль за 8000 доларів США, а отримані від продажу грошові кошти сплатив за автомобіль Volkswagen Tiguan. У декларації він зазначив про вчинення правочину щодо продажу автомобіля Volkswagen Passat за 100000 грн як це було зазначено в офіційних документах, наданих його представником ОСОБА_3 . Хоча від останнього йому було відомо, що вказаний автомобіль був проданий за 8000 доларів США.
Згідно з протоколом про результати проведення оперативно-розшукового заходу – аудіоконтроль особи від 11.07.2024 зафіксовано спілкування ОСОБА_1 31.05.2024 з невідомою особою, зокрема щодо купівлі-продажу автомобілів ОСОБА_1 , який на запитання про вартість автомобілів повідомив, що продає автомобіль моделі Passat за 9000 доларів США, а інший автомобіль 2019 року випуску придбаває за 18000 доларів США (спілкування о 09 год. 37 хв.).
Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ст. 239 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. 
В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 схвалив рішення свого представника про купівлю продажу автомобіля та прийняв у власність транспортний засіб. При цьому частину отриманих коштів в сумі 1000 доларів США він сплатив представнику за надані ним послуги з представництва. 
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір.
З огляду на викладене, вартість транспортного засобу Volkswagen Passat вказаного в договорі не відповідає дійсності. При цьому, ОСОБА_1 був належним чином обізнаний про реальну вартість автомобіля і суму коштів, яка була за це отримана. 
Отже, вказаними доказами підтверджено, що внаслідок продажу 06.06.2024 автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1 отримав дохід в сумі 9000 доларів США (включаючи 1000 доларів США як оплата ним за послуги посередника ОСОБА_3 щодо продажу автомобіля), які зобов`язаний був задекларувати в розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки». Згідно з офіційним курсом НБУ на дату вчинення правочину (06.06.2024) ОСОБА_1 внаслідок відчуження вказаного автомобіля отримав дохід еквівалентний 361128 грн 60 коп. Задекларувавши в указаному розділі дохід, отриманий від ОСОБА_4 , в сумі 100000 грн, ОСОБА_1 таким чином зазначив недостовірні відомості на суму 261128 грн 60 коп.
Також, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації ОСОБА_1 зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про отриманий ним дохід у вигляді соціальної допомоги від Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (код ЄДРПОУ 03196208) у розмірі 17988,00 грн.
У судовому засіданні щодо зазначення відповідної інформації ОСОБА_1 пояснив, що у декларації він зазначив про отримання доходу в сумі приблизно 17000 грн від Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради та це були кошти як компенсація за сплачені ним комунальні послуги як учаснику бойових дій, однак він помилково зазначив джерело доходів замість вірного – Пенсійний фонд України.
На підтвердження цього твердження захисником надано копію довідки ГУ ПФУ про розмір виплачених пільг/житлової субсидії, згідно з якою ОСОБА_1 виплачено протягом 2024 року 18175,25 грн.
Отже вказані докази підтверджують, що ОСОБА_1 не отримував у 2024 році доходу у розмірі 17988 грн. від Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, при цьому зазначив у декларації недостовірні відомості про це.
У розділі 12 «Грошові активи» декларації ОСОБА_1 зазначив про наявність у його власності готівкових коштів у суму 1750000 грн.
За змістом п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. Відомості щодо грошових активів включають дані про вид, розмір та валюту активу, а також найменування та код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України установи, в якій відкриті відповідні рахунки або до якої зроблені відповідні внески. Не підлягають декларуванню наявні грошові активи (у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду) та активи у дорогоцінних (банківських) металах, якщо сукупна вартість всіх грошових активів не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.
Отже, зазначивши в декларації про наявність у власності готівкових коштів у суму 1750000 грн, ОСОБА_1 зобов`язаний був відобразити всі інші наявні в нього кошти, в тому числі, які розміщені на банківських, в тому числі й поточних, рахунках. Однак, ОСОБА_1 не зазначив відомостей про кошти, розміщені на кінець звітного періоду (31.12.2024) на його банківських рахунках в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «ПУМБ» у сумі 12507,08 грн та 4377,53 грн відповідно. Наявність вказаних грошових коштів на банківських рахунках ОСОБА_1 підтверджено доданою до протоколу про адміністративне правопорушення інформацією вказаних банків про рух грошових коштів.
Вказаними доказами підтверджено, що ОСОБА_1 загалом у розділі 12 декларації зазначив недостовірні відомості на загальну суму 16884,61 грн.
Матеріалами справи також підтверджується, що ОСОБА_1 06.06.2024 набув право власності на автомобіль Volkswagen Tiguan, 2019 р.в., VIN-код: НОМЕР_1 .
Так, згідно з договором купівлі-продажу № 7441/2024/4662290 від 06.06.2024 ОСОБА_1 , діючи через представника за довіреністю ОСОБА_3 , придбав у ОСОБА_5 автомобіль Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_3 ; зазначено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 30000 грн.
Водночас, у судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Манойлик Д.О. визнали факт заниження ціни вказаного транспортного засобу в договорі.
Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що в 2024 році передав свій автомобіль Volkswagen Passat представнику за довіреністю ОСОБА_3 , щоб той продав автомобіль за 8000 доларів США, а отримані від продажу грошові кошти сплатив за автомобіль Volkswagen Tiguan, підібраний для нього. Разом з тим, оглянувши автомобіль Volkswagen Tiguan, він зрозумів, що той автомобіль його не влаштовував, оскільки потребував значних грошових вкладень у ремонт. Він домовився з продавцем автомобіля Volkswagen Tiguan, що цей автомобіль не буде його, а тільки зареєструють автомобіль на його ім`я в Сервісному центрі МВС, бо продавець мав багато зареєстрованих угод щодо купівлі-продажу транспортних засобів, що потребувало сплати додаткових платежів. За домовленістю, він, ОСОБА_1 , тільки періодично зможе користуватися автомобілем, але потім той автомобіль мають продати, а йому повинні знайти інший автомобіль на заміну. Він користувався вказаним автомобілем приблизно 1 раз на тиждень, за потреби. В офіційних документах, які надав йому представник після вчинення правочинів щодо купівлі-продажу вказаних автомобілів, було зазначено про продаж його автомобіля Volkswagen Passat за 100000 грн і придбання ним автомобіля Volkswagen Tiguan за 30000 грн.
Свідок ОСОБА_3 щодо придбання вказаного автомобіля пояснив, що з ОСОБА_1 домовився про продаж його автомобіля Volkswagen Passat за 8000 доларів США, і в подальшому той прохав допомогти знайти інший автомобіль, щоб придбати взамін. За домовленістю, отримані від продажу автомобіля Volkswagen Passat 8000 доларів США він мав передати як розрахунок за інший знайдений для ОСОБА_1 автомобіль. Вказаний автомобіль Volkswagen Passat він продав за 9000 доларів США, 1000 доларів США з яких він забрав собі як розрахунок за надані послуги ОСОБА_1 за продаж його автомобіля. Для ОСОБА_1 він знайшов автомобіль Volkswagen Tiguan, вартістю 18000 доларів США. Оглянувши цей автомобіль, спочатку він сподобався ОСОБА_1 , і той погодився на придбання автомобіля. Однак у подальшому останній сказав, що його не влаштовував стан автомобіля, зокрема пошкодження лакофарбового покриття. Оскільки він вже домовився про придбання автомобіля Volkswagen Tiguan за 18000 доларів США з ОСОБА_11 , тому вирішив придбати цей автомобіль. Він сплатив останньому 8000 доларів США, які отримав за продаж автомобіля ОСОБА_1 Volkswagen Passat, а 10000 доларів США, яких не вистачало, сплатив зі своїх коштів. Вартість у договорі купівлі-продажу зазначалася зі слів власника автомобіля ОСОБА_5 , тому він не пам`ятає зазначену в договорі суму. Оскільки він мав декілька продажів автомобілів за рік, тому не захотів реєструвати придбаний автомобіль на себе, а зареєстрували його придбання в Сервісному центрі МВС на ОСОБА_1 .
Разом з тим, згідно з протоколом про результати проведення оперативно-розшукового заходу – аудіоконтроль особи від 11.07.2024, зафіксовано спілкування ОСОБА_1 31.05.2024 з невідомою особою, зокрема щодо купівлі-продажу автомобілів ОСОБА_1 , який на запитання про вартість автомобілів повідомив, що продає автомобіль моделі Passat за 9000 доларів США, а інший автомобіль 2019 року випуску придбає за 18000 доларів США (спілкування о 09 год. 37 хв.). В розмові ОСОБА_1 повідомив, що в автомобілі, який він купує, ремонтували крило, капот, решітку й фари (навісні деталі), і йому не подобається, що цей автомобіль має сім місць, тому в багажнику багато місця займають складені сидіння пасажирів. Зі змісту вказаної розмови й з огляду на інші досліджені в судовому засіданні докази, мова йшла про придбання ОСОБА_1 за 18000 доларів США автомобіля Volkswagen Tiguan.
За інформацією Житомирської митниці Державної митної служби України від 15.01.2026 № 7.19-2/27/8.5/418, автомобіль Volkswagen Tiguan, VIN-код: НОМЕР_1 , ввезено на замовлення ОСОБА_5 18.03.2024; вказаний автомобіль має загальну кількість місць – 7. А згідно з протоколом про результати проведення оперативно-розшукового заходу – візуального спостереження за особою від 04.07.2024, в ході спостереження за ОСОБА_1 30.05.2024 о 16 год. 17 хв. зафіксовано зустріч останнього з ОСОБА_5 біля магазину в м. Чернігові, де після огляду автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що зареєстрований на ОСОБА_5 , останній дістав з автомобіля речі та передав ОСОБА_1 ключі від автомобіля; потім ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , та поїхав на АЗС; заправивши автомобіль, ОСОБА_1 поїхав за місцем проживання; 31.05.2024 та 01.06.2024 зафіксовано як ОСОБА_1 користувався автомобілем Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , зокрема поїздки до АЗС, СТО, магазину.
Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з договором купівлі-продажу № 7441/2024/4662290 від 06.06.2024 щодо придбання ОСОБА_1 у ОСОБА_5 автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_3 , право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання цього договору.
Вказаними доказами підтверджено, що ОСОБА_1 , діючи через представника Манойлика Д.О., 06.06.2024 придбав за 18000 дол. США (що за офіційним курсом НБУ становить 722257 грн 20 коп) автомобіль Volkswagen Tiguan, VIN-код: НОМЕР_1 , при цьому він знав дійсну вартість автомобіля й набув право власності на вказаний автомобіль з 06.06.2024. Пояснення ОСОБА_1 й ОСОБА_3 щодо спільної оплати за вказаний автомобіль і формальне здійснення реєстрації автомобіля на ОСОБА_1 не спростовують установленого юридичного факту вчинення ОСОБА_1 правочину щодо придбання вказаного автомобіля 06.06.2024 й здійснення ним у зв`язку з цим видатку на суму 722257 грн 20 коп.
За змістом п. 10 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про видатки, а також будь-які інші правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб`єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності, на нерухоме або рухоме майно, нематеріальні та інші активи, а також виникають фінансові зобов`язання, які зазначені у пунктах 2-9 частини першої цієї статті; такі відомості зазначаються у разі, якщо розмір відповідного видатку перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року; до таких відомостей включаються дані про вид правочину, його предмет.
Однак, у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про правочин від 06.06.2024 щодо придбання автомобіля Volkswagen Tiguan, VIN-код: НОМЕР_1 , та здійснений ним у зв`язку з цим видаток у сумі 722257 грн. 20 грн. (18000 дол. США).
Доводи захисника про бездоказовість дійсної вартості проданого та придбаного ОСОБА_1 автомобілів, яка нібито повинна встановлюватись за результатами їх експертної оцінки, є неспроможними, оскільки в КУпАП відсутня пряма норма про це, а висновок експерта є лише одним з джерел доказів та не має наперед встановленої сили. 
Разом з тим, виходячи з конкретних обставин даної справи, апеляційний суд вважає, що встановлення вартості вищевказаних автомобілів не потребує наукових, технічних або інших спеціальних знань та може бути здійснена на підставі загальновідомих і загальнодоступних знань в результаті оцінки сукупності наявних доказів. 
До доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу, оскільки керуючись чинними роз`ясненнями НАЗК, при заповненні декларації він використовував дані про вартість автомобілів, що відображена у відповідних цивільно-правових угодах, суд також відноситься критично.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що цілями декларування є забезпечення прозорості, доброчесності та підзвітності публічних службовців, а також виявлення та запобігання корупції через порівняння реального способу життя посадовців з їхніми офіційними доходами, а отже визначальним при заповнені декларації є не удавана (занижена) вартість придбаного/відчуженого майна декларанта, а реальні відомості про отримані від таких правочинів доходи або здіснені видатки. 
Те, що ОСОБА_1 маючи тривалий стаж роботи в органах державної влади, юридичну освіту, будучи обізнаним про вимоги законодавства щодо декларування і попередженим про наслідки недостовірного та неповного декларування, вказав у відповідних розділах декларації занижену вартість придбаного та проданого ним автомобілів, знаючи про те скільки він реального отримав та витратив при здійснені даних правочинів, а також не вказав відомості про суми грошових коштів на банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк», АТ «ПУМБ» та відомості про дохід в сумі 17988 грн., свідчить про наявність в його діях прямого умислу та наявність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. 
Не заслуговують на увагу й доводи захисника про недопустимість використання в якості доказів винуватості ОСОБА_1 протоколів про результати проведення оперативно-розшукових заходів, оскільки такі заходи здійснювалися до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; кримінальне провадження, з якого надано відповідні матеріали слідчим, не стосувалося фактів декларування ОСОБА_1 недостовірної інформації; відсутня постанова щодо заведення оперативно-розшукової справи
Як вже зазначав апеляційний суд, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці обставини можуть встановлюватись різними джерелами доказів, зокрема й іншими документами. 
При цьому положеннями КУпАП не заборонено використання матеріалів оперативно-розшукової діяльності (в тому числі негласних, або оперативно-технічних заходів) або кримінального провадження у справах про адміністративне правопорушення. 
Згідно з листом старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Олешка В.І. № 50463-25/к/11-06-2866/25чг від 10.11.2025, слідчим до Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області направлено завірені копії матеріалів досудового розслідування № 42024270000000045 від 22.07.2024 і надано дозвіл на використання цих матеріалів під час складання та розгляду адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 . До вказаного листа слідчим додано розсекречені копії протоколів ОТЗ, здійснених в рамках оперативно-розшукової справи. 
Можливість використання матеріалів оперативно-розшукової справи у кримінальному провадженні передбачено відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та нормами КПК України.
Так, оперативно-розшукова діяльність як система гласних і негласних пошукових та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів, є самостійним видом державної правової діяльності, завданням якої є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави (статті 1, 2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»).
Не підлягають передачі і розголошенню результати оперативно-розшукової діяльності, які відповідно до законодавства України становлять державну таємницю (частина 13 статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»).
До державної таємниці, серед іншого, відноситься інформація про форми, методи і результати оперативно-розшукової діяльності (абзац 3 пункту 4 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну таємницю»).
Нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності здійснюється Генеральним прокурором, його заступниками, керівниками обласних прокуратур, їх першими заступниками та заступниками, а також уповноваженими наказом Генерального прокурора прокурорами Офісу Генерального прокурора та уповноваженими наказом керівника обласної прокуратури прокурорами відповідних обласних прокуратур (частина 1 статті 14 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»).
Інформація про результати перевірок, здійснюваних згідно з законом прокурором у порядку відповідного нагляду за додержанням законів, та про зміст матеріалів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування також віднесена до державної таємниці (абзац 11 пункту 4 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну таємницю»).
Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам статті 99 КПК, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази (абзац 2 частини 2 статті 99 КПК).
За змістом ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Як зазначено вище, слідчий направив до Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області копії матеріалів досудового розслідування № 42024270000000045 від 22.07.2024, надавши дозвіл на використання цих матеріалів під час складання та розгляду адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 .
Згідно з протоколами про результати проведення оперативно-розшукових заходів, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідні оперативно-розшукові заходи проведено в рамках оперативно-розшукової справи № 1/42/854/2024 від 05.04.2024, заведеної Чернігівським управлінням ДВБ НП України, на підставі дозволів слідчого судді апеляційного суду. До протоколу про адміністративне правопорушення й справді не додано постанови про заведення оперативно-розшукової справи та ухвал слідчого судді Чернігівського апеляційного суду про дозвіл на проведення оперативно-розшукових заходів. Разом з тим, такі матеріали стосуються кримінального провадження, однак відсутні відомості щодо їх розсекречення, а також дозвіл слідчого на їх використання, що пояснюється дотриманням державної таємниці та таємниці досудового розслідування. 
При цьому, суд апеляційної інстанції оцінивши висновки суду першої інстанції, вважає, що протоколи про результати проведення оперативно-розшукових заходів, не є самостійним та єдиним доказом у справі, натомість вони оцінюються судом у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, зокрема з поясненнями свідків щодо ціни транспортних засобів, які продав і придбав 06.06.2024 ОСОБА_1 .
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що вищевказані матеріали ОРД використані у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, виходячи із зобов`язань держави Україна за Конвенцією Організації Об`єднаних Націй проти корупції та іншими міжнародними актами в цій сфері щодо вжиття й посилення заходів, спрямованих на більш ефективне й дієве запобігання корупції та боротьбу з нею. 
З огляду на викладене та зважаючи на завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення (ст. 245 КК України), апеляційний суд вважає можливим використання у даній справі протоколів про результати проведення оперативно-розшукових заходів, стосовно ОСОБА_1 , визнаючи їх належними та допустимими доказами. 
На підставі всіх зазначених доказів апеляційний суд приходить до висновку про доведення факту зазначення ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, що відрізняються від достовірних на загальну суму 1018258 грн 41 коп., тобто у розмірі від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В своїй постанові (3 знизу абзац 14 сторінки) місцевий суд зазначив наступний висновок: «Не можливо не звернути увагу, що в судовому засіданні ОСОБА_1 беззаперечно визнав, що внаслідок продажу 06.06.2024 свого автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , він отримав дохід 8000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ становить 321003 грн 20 коп.), які за його вказівкою його представник ОСОБА_3 сплатив за автомобіль Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_5 . Отже, вказані дохід і видаток, як мінімум, ОСОБА_1 мав відобразити в декларації за 2024 рік, тобто в сумі 321 003 грн 20 коп. х 2 = 642 006 грн 40 коп, однак він задекларував лише занижений дохід від відчуження 06.06.2024 свого автомобіля Volkswagen Passat в сумі 100000 грн, тим самим задекларував недостовірні відомості, що відрізняються на суму 542 006 грн 40 коп, що саме по собі свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП».
В апеляційній скарзі захисник вказувала, що дійшовши даного висновку, місцевий суд фактично вийшов за межі фабули правопорушення, чим порушив принципи рівності сторін і вимоги змагальності процесу.
З даним твердженням апеляційний суд погодитись не може, зважаючи на те, що в даному випадку місцевий суд фактично зробив висновок щодо інкримінованих ОСОБА_1 обставин та в межах інкримінованої йому загальної суми, яка відрізняється від достовірних відомостей декларації (1018258 грн 41 коп.), при цьому це ніяким чином не вплинуло на остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_1 та не погіршило його правового становища. 
Отже вищевикладені обставини вказують на те, що за результатами справи про адміністративне правопорушення місцевий суд дав вірну оцінку наявним доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.172-6 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Якуби Г.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Д. С. Сиволап