УХВАЛА
23 червня 2026 року
м. Київ
справа № 602/321/24
провадження № 61-7823ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 березня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2025 рокуу справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_1 , третя особа- служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, в якому просила суд: 1) позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 травня 2017 року, 
з 600,00 грн щомісячно на 4 500,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.
Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 березня 
2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Змінено розмір аліментів, 
які стягуються із ОСОБА_1 , на підставі рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 травня 2017 року на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
з 600,00 грн щомісячно, на 4 000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 
на користь держави 1 211,20 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Попереджено ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покладено на орган опіки та піклування Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кушки О. М., задоволено. Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 березня 2025 року 
у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав скасовано. Ухвалено 
у цій частині нове судове рішення, яким позовну вимогу ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У решті рішення суду залишено без змін.
21 січня 2026 року  ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 березня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року у вказаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 01 травня 
2026 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 березня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених частиною другою статті 393 та статті 185 
ЦПК України (провадження № 61-1184ск26).
06 червня 2026 року  ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 березня 2025 року 
та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року (повний текст складено 12 вересня 2025 року), в якій просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, оскаржуване рішення районного суду у частині позовних вимог про позбавлення його батьківських прав залишити в силі, у частині позовних вимог про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з 4 000,00 грн 
на 2 000,00 грн.
Згідно із Актом від 10 червня 2026 року № 387, складеного уповноваженими особами відділу опрацювання документів (канцелярія) управління забезпечення автоматизованого документообігу суду, під час розкриття конверта (пакета), надісланого ОСОБА_4 отриманого поштою, було виявлено відсутність документів, зазначених у додатках до касаційної скарги у справі № 602/321/24, яка підписана ОСОБА_1 , а саме: копії касаційної скарги для учасників справи.
1. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження. 
Питання про поновлення строку на касаційне оскарження заявником не порушується.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.
Заявником до касаційної скарги не додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що не змінює порядок касаційного оскарження, встановлений ЦПК України.
Таким чином, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження, зокрема докази на підтвердження дати отримання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою у зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду 
на те, що зміст касаційної скарги в повній мірі не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення (ухвала), що оскаржується; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу; перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
У порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у змісті касаційної скарги не правильно зазначено всі відомості щодо учасників справи, 
не вказано відомостей про наявність або відсутність адреси електронної пошти, електронного кабінету.
3. Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки 
у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджує сплату судового збору передбаченим 
Законом України «Про судовий збір».
До касаційної скарги додано платіжне доручення № 2201238644 від 21 січня 
2026 року про сплату судового збору у розмірі 1 235,42 грн, яке не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки згідно з довідкою про наявність платіжного доручення вказане платіжне доручення приєднано до розглядів (касаційного провадження № 61-1184ск26). Такий судовий збір підлягає поверненню відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні 
до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заявником оскаржуються судові рішення за результатами розгляду одної позовної вимоги майнового характеру (зміну розміру аліментів) та одної позовної вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Заявник просить змінити рішення суду першої інстанції у частині вирішення вимоги про зміну розміру аліментів, з 4 000,00 грн на 2 000,00, тому 1 % розміру оспорюваної суми є меншим 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
у 2024 році.
За оскарження судових рішень у частині вирішення позовної вимоги майнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 422,40 грн (3028,00 х 0,4 х 200%).
За оскарження судових рішень у частині вирішення позовної вимоги немайнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 422,40 грн (3028,00 х 0,4 х 200%).
Відтак, судовий збір за оскарження судових рішень, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги, підлягав сплаті у розмірі 4 844,80 грн (2 422,40 + 2 422,40). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
Платіжна інструкція (квитанція) має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. (частина друга статті 40 Закону України «Про платіжні послуги»).
Таким чином, необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, ПІБ, номер справи, 
у межах якої подається відповідна скарга, та судове рішення, що оскаржується.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
4. Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду у зв`язку з тим, що до касаційної скарги не додано копій скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. 
У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Заявником до касаційної скарги, поданої засобами поштового зв`язку, згідно акту від 10 червня 2026, не додано копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Таким чином, заявнику необхідно надати суду копії касаційної скарги і доданих до неї матеріалів для позивача та третьої особи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 березня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник