Справа № 359/4173/26
Провадження № 2-а/359/74/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В. 
за участі
секретаря судового засідання - Кулакевич В.О.,
представника позивача - Самара В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови–

В С Т А Н О В И В :
09.04.2026 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Самар В.О., про поновлення строку звернення до суду, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18 січня 2026 року № 2269 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач зазначає, що про існування вказаної постанови дізнався лише 10 березня 2026 року з відомостей у застосунку «Дія», де містилась інформація про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання зазначеної постанови. Для з`ясування підстав її винесення позивач звернувся за правничою допомогою. Після направлення адвокатського запиту копію постанови було отримано 27 березня 2026 року, у зв`язку з чим позивач просить поновити строк на звернення до суду.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його було притягнуто до відповідальності за неявку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений у повістці строк. Разом із тим стверджує, що про направлення такої повістки не знав та не міг знати, оскільки належним чином повідомлений про виклик не був.

Позивач вказує, що оскаржувана постанова не містить відомостей щодо вручення йому повістки, відсутні дані про надсилання та вручення поштового відправлення, його повернення відправнику, а також інші докази повідомлення про необхідність прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Крім того, у постанові не наведено відомостей щодо конкретних даних, які позивач мав уточнити.

У зв`язку з наведеним позивач просить поновити строк звернення до суду, витребувати матеріали адміністративної справи, скасувати постанову від 18 січня 2026 року № 2269 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 10.04.2026 було відкрито провадження у вказаній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, до участі у справі в якості другого відповідача залучено ІНФОРМАЦІЯ_4 , витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 – належним чином засвідчену копію матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за результатами розгляду яких винесено оскаржувану постанову (а.с.19-21).

23.04.2026 до суду надійшло клопотання від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 про виключення з числа відповідачів у справі (а.с.30-33).

Ухвалою суду від 15.05.2026 було повторно витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_5 – матеріали адміністративної справи (а.с.35-47 .

У судовому засіданні представник позивача Самар В.О. позов підтримав з наведених у позовній заяві підстав.

Представники відповідачів у судове засідання потворно не з`явилися, повідомлені належним чином. Витребувані судом докази надані не були.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 

В силу вимог ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановлено, що 18 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 було винесено Постанову №2269 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (а.с.9-12).

Так, за змістом оскаржуваної постанови встановлено, що начальником групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенантом юстиції ОСОБА_3 15.01.2026 року складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , протокол № 2269 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому зазначено, що протокол про адміністративну відповідальність складено у відповідності до вимог Глави 19 КУпАП. ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, повідомлений про дату, час і місце розгляду даної адміністративної справи у строки, визначені ст. 277-2 КУпАП (підтверджується матеріалами відео фіксації). ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, клопотань та/або заяв від нього та/або його законного представника або адвоката до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надходило.

Як зазначено у постанові, суть правопорушення полягає у наступному. 

15.01.2026 р. о 10 год. 00 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 під час проведення звірки військово-облікових документів через АІТС « ІНФОРМАЦІЯ_7 » виявлено, що ОСОБА_1 -порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 р. №560, а саме: в особливий період, будучи оповіщеним про виклик (рекомендоване поштове відправлення № R067064409406), не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 у строки, визначені в повістці № 6143854 (згідно якої необхідно з`явитися 05.01.2026 р. о 9 год. 00 хв.), про поважні причини неприбуття ТЦК та СП не повідомив.

Також зазначено, що за результатами вивчення матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що військовозобов`язаного ОСОБА_1 шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення через АТ «Укрпошта» оповіщено про виклик на 05.01.2026 року о 9 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_1 (повістка № НОМЕР_1 з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення №R067064409406 з повідомленням про вручення). Повістка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Мета виклику: для уточнення даних. Повістку направлено за адресою місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .

В свою чергу, відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо трекінгу рекомендованого поштового відправлення №R067064409406, це відправлення 02.01.2026 - повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою).

Крім того, вказано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень/зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення відмовилась, про що проставлено запис у відповідній графі протоколу та що підтверджується матеріалами відео фіксації.

Також зазначено, що із викладеного встановлено, що ОСОБА_1 згідно п. 41 Порядку призову в особливий період був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 (02.01.2026 року оповіщений про виклик па 05.01.2026 року). ОСОБА_1 у зазначені в повістці, а також визначені п. 24 Порядку призову в особливий період строки до ІНФОРМАЦІЯ_8 не прибув, про поважні причини неприбуття ІНФОРМАЦІЯ_8 не повідомив, у зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_8 подано звернення до органів поліції щодо його розшуку та доставлення для складання протоколу про адміністративне правопорушення по причині неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_9 (звернення № НОМЕР_2 надіслане у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС).

Враховуючи вищевикладене зроблено висновок, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 р. №560,за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.9-12).

За змістом постанови також вказано, що її надіслано поштою 19.01.2026 (а.с.12).

Доказів отримання оскаржуваної постанови позивачем, як і доказів складання протоколу №2269 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 15.01.2026, та доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, який відбувся 18.01.2026, суду не надано. 

Ухвали суду про витребування таких доказів відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_10 не виконані.

Також встановлено, що копію оскаржуваної постанови представником позивача було отримано з Тульчинського відділу державної виконавчої служби рекомендованим листом № R067130556970 27.03.2026 , що підтверджується копією поштового конверта та трекінгом поштового відправлення (а.с.13, 13-на звороті).

Згідно із мобільного застосунку «Резер +» : позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має відстрочку (бронювання) до 26.01.2027; придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони; дата ВЛК – 15.01.2026; дані уточнено вчасно; дата уточнення даних – 14.01.2026 (а.с.14).

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст.210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст.210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Згідно з абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 11 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває до цього часу.

Відповідно до ч. 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч. 3 цієї статті під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487), встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, 1) організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; 2) здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; 3) виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; 4) організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Відповідно до п.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу підчас мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024р. № 560 (далі - Порядок № 560).

Пунктом 34 Порядку № 560 визначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до п.41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
-день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Згідно з пунктом 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

В контексті наведених правових норм, працівник оператора поштового зв`язку, у випадку відсутності адреса за зазначеною в поштовому відправленні адресою, вчиняє дії щодо його інформування: 1. Інформує за наявним номером телефону (якщо такий є), 2. Вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

До матеріалів справи не долучено доказів того, що працівником оператора поштового зв`язку вчинялись дії щодо інформування позивача, як адресата, про факт надходження листа з повісткою, зокрема, відсутні докази вкладення до його абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

З цих підстав не можливо стверджувати про обізнаність позивача про надходження такої повістки та, як наслідок, про його обізнаність щодо виникнення обов`язку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відсутність обізнаності особи про виникнення обов`язку не може свідчити про умисне його невиконання.

Суд звертає увагу, що фактично було уточнено облікові дані військовозобов`язаного ОСОБА_1 14.01.2026 та надано відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (а.с.14).

Будь-яких даних, що позивач змінив адресу свого проживання та не повідомив територіальному центру комплектування та соціальної підтримки нової адреси місця проживання: АДРЕСА_2 , - під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідачем встановлено не було.

Отже, сам факт неявки позивача за відсутності доказів його обізнаності про виникнення обов`язку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_8 не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, яка обумовлює вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тобто, свідоме умисне порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 не було підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідачем не доведено, що було дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 6,7 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.

У випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

За змістом оскаржуваної постанови зазначено, що начальником групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенантом юстиції ОСОБА_3 15.01.2026 року складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , протокол № 2269 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 

А також стверджується, що ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, повідомлений про дату, час і місце розгляду даної адміністративної справи у строки, визначені ст. 277-2 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації.

Суд звертає увагу, що витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, якщо такий здійснювався, суду не надано, причини їх неподання, суду не повідомлено.

Відповідно до вимог ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано доводи позивача про його неналежне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст.ст. 247, 288, 293 КУпАП, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 286 КАС України, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Враховуючи вимоги ст.ст.121,122 КАС України, слід поновити позивачу строк звернення з адміністративним позовом до суду, який пропущений з поважних причин, у зв`язку з тим, що копія постанови день розгляду справи позивачу йому не вручалася та була отримана його представником засобами поштового зв`язку 27.03.2025. 

В силу вимог ст.139 КАС України понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового сплати судового збору підлягають відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Поновити строк на звернення до суду та оскарження постанови №2269 від 18 січня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-3 КУпАП про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №2269 від 18 січня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-3 КУпАП про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень та закрити дану справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 665 гривень 60 копійок (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду,або через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Муранова-Лесів