Справа № 331/7097/25
Провадження № 2/331/1147/2026
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого – судді Світлицької В.М.
за участю секретаря – Солов`ян О.С.,
розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Запорізький міський центр соціальних служб про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -
ВСТАНОВИВ:
Представник органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Запорізький міський центр соціальних служб про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позову зазначено, що на обліку служби (управління)у справах дітей ЗМР, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, перебуває неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою взяття дитини на облік є скоєння психологічного насилля над дитиною. 12.12.2024 р. до Відділу надійшла інформація від поліції про вчинення фізичного, економічного та психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Далі, 06.12.2024 р., спеціалістом Відділу служби спільно з представником Запорізького міського центру соціальних служб та мобільною бригадою відвідано родину за адресою: АДРЕСА_1 . Двері ніхто не відчинив, було залишено запрошення, але до Відділу ніхто не з`явився. 11.12.2024 р. спеціалістами Відділу служби спільно з представниками патрульної поліції відвідано родину за вище вказаною адресою, де мешкають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Неповнолітня ОСОБА_1 розмові з спеціалістами Відділу служби повідомила, що батьки не займаються її вихованням, не забезпечують, в родині постійні сварки між дорослими членами родини. За інформацією поліції за адресою мешкання були неодноразові виклики поліції у зв`язку з домашнім насиллям між дорослими членами родини. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку 01.11.2025 р. неповнолітню ОСОБА_1 було знайдено за адресою: АДРЕСА_1 та доставлено до КНП «Територіальне медичне об`єднання «Здорова родина» ЗОР, де дитина перебуває до теперішнього часу. На цей момент мати, ОСОБА_2 , проходила лікування в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР. Під час перебування родини на обліку, з 16.11.2024 по 01.11.2025, з ними постійно проводилася профілактична робота. Згідно інформації ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» від 12.11.2025, в установі утримувався ув`язнений ОСОБА_3 , але 08.11.2025 його було етаповано до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». Станом на 19.11.2025 мати ОСОБА_2 не зверталася до Відділу служби з заявою щодо повернення дитини на виховання в її родину. 03.11.2025, 18.11.2025 представниками Відділу служби відвідано неповнолітню ОСОБА_1 в лікарні, остання повідомила, що має бажання повернутися на виховання в родину матері. Мати, ОСОБА_2 , запрошена на засідання Комісії від 19.11.2025 р. Згідно інформації Запорізького міського центру соціальних служб від 19.11.2025 р., спеціалістами відділу соціальної роботи по Олександрівському району ЗМЦСС 04.11.2025 було здійснено вихід з метою оцінки потреб родини. За результатом оцінки потреб в родині наявні ознаки складних життєвих обставин. За умови отримання родиною соціальної послуги «Соціальний супровід сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах» рекомендовано повернути дитину в родину. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд відібрати неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без позбавлення їх батьківських прав; стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої буде перебувати неповнолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку; стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої буде перебувати неповнолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку.
Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2025 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, по час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не надав.
Представник третьої особи Запорізького міського центру соціальних служб в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення у справі. 
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 10.06.2010 року, актовий запис № 279.
Згідно із висновком оцінки потреб сім`ї ОСОБА_5 , складеним представниками відділу соціальної роботи по Олександрівському району від 29.02.2024 року, оцінювання проводилось із 23.02.2024 р. по 29.02.2024 р., за результатами оцінювання потреб сім`ї у складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено про низький виховний потенціал батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які вихованням та забезпеченням своєї доньки ОСОБА_1 майже не займаються. Бабуся ОСОБА_4 забезпечує родину, сплачує комунальні послуги, купляє продукти харчування. Через постійні сварки між дорослими членами родини ОСОБА_1 постійно почуває себе пригнічено та не може зосередитися на навчанні. 
Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» № 3055/01-08 від 12.12.2024 р., повідомлено, що ОСОБА_1 спостерігається в Центрі з народження, на диспансерному обліку не перебуває, інвалідності немає. Інформації, чи приймають батьки участь в обстеженні, лікуванні та оздоровленні дитини, не має. На огляди до лікаря дитину завжди супроводжує бабуся. 
Згідно із інформацією, наданою Відділом поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 13.12.2024 р. за № 23783/42/-/06-2024, повідомлено, що 28.07.2024 р. відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173 КУпАП,за вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру по відношенню до матері ОСОБА_4 05.12.2024 р. ОСОБА_2 повідомляла на лінію «102» щодо вчинення домашнього насильства з боку її чоловіка, однак факт вчинення домашнього насильства не підтвердився. Крім цього, були ще виклики на лінію «102» від 07.12.2024 та 10.12.2024 року з приводу конфліктів ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_4 . Відносно ОСОБА_3 05.12.2024 та 11.12.2024 року було складено 3 протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, який вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до дружини ОСОБА_2 та тещі ОСОБА_4 . Крім цього, 05.12.2024 та 11.12.2024 року відносно ОСОБА_3 було складено термінові заборонні приписи. 
Відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 5405 від 16.12.2024 р. «Про взяття на облік», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (скоєння психологічного насильства над дитиною). 
Згідно із актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 01.11.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 була виявлена дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставлена до КНП «ЗОКДЛ» ЗОР. 
Відповідно до інформації КНП «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» ЗМР № 2857/01-08 від 06.11.2025 року, повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається в Центрі з народження. Дитина на диспансерному обліку не перебуває. Інвалідності немає. Спостерігається у ортопеда, потребує коригування постави за допомогою ортезу на грудний, поперековий та крижовий відділи хребта. Дитину на огляди завжди супроводжує бабуся. Інформація, чи приймають батьки участь в обстеженні, лікуванні та оздоровленні дитини, відсутня. 
Згідно із інформацією Запорізького міського центру соціальних служб ЗМР № 3643/03-05 від 19.11.2025 року, повідомлено, що спеціалістами відділу соціальної роботи по Олександрівському району ЗМЦСС 04.11.2025 року було здійснено вихід з метою оцінки потреб родини за адресою: АДРЕСА_1 . Під час оцінювання потреб було з`ясовано, що за вказаною адресою мешкає родина з 4-х осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (перебуває в місцях позбавлення волі). Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Для дитини наявне: окрема кімната, ліжко, письмовий стіл, стілець, одяг та взуття за сезоном, шкільні підручники та канцелярське приладдя, засоби гігієни. 
Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_5 /Ноги, складеним представниками відділу соціальної роботи по Олександрівському району від 04.11.2025 року, за результатами оцінювання потреб сім`ї у складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено, що батько ОСОБА_3 перебуває у місцях позбавлення волі; ОСОБА_2 03.11.2025 року була виписана з Запорізької обласної клінічної психіатричної лікарні; ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_1 залишившись без будь-якого догляду та піклування була влаштована до ЗОКДЛ. З лютого 2024 року в родині ОСОБА_5 /Ноги були складні взаємовідносини між бабусею ОСОБА_4 та її донькою та зятем, що негативно впливало на навчання дитини, оскільки вона була пригніченою. 
Згідно із висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як органу опіки та піклування № 20.02/01-19-888 від 01.12.2025 року, дослідивши документи, врахувавши пояснення матері, ОСОБА_2 , та письмову думку дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування вважає доцільним відібрання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав. 
Опитана в попередньому судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснила, що розуміє суть справи, що розглядається та розуміє, що таке відібрання дитини. Зазначила, що в родині були постійні сварки та конфлікти між дорослими членами сім`ї, що негативно впливало на її психологічний стан. Після смерті бабусі працівниками поліції її було доставлено до КНП «ТМО «ЗР» ЗОР, де вона перебуває по теперішній час, оскільки батько знаходиться в СІЗО, а мати проходила медичне лікування в психіатричному закладі. За час перебування в лікарні її відвідувала мати, з нею має добрі стосунки, вони підтримують контакт, однак матір має проблеми з психологічним здоров`ям, періодично у неї виникають напади, крім того вона довгий час не працює. Погоджується щодо її відібрання та вважає, що це буде кращим для неї. 
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно із ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , батьки неповнолітньої ОСОБА_1 , ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не усвідомлюють своєї батьківської ролі у житті дитини. При цьому, суд враховує, що зазначений стан речей триває довгий проміжок часу, а комплекс заходів, проведений відділом по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, не призвів до належних результатів та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продовжують свідомо нехтувати своїми обов`язками щодо дитини.
Крім того, суд звертає увагу, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, а відповідачами не надано доказів, прагнення до змін з метою поліпшення ситуації, налагодження та підтримання зв`язку з дитиною. Сам лише факт заперечення ОСОБА_2 проти позову не свідчить про її інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.
При ухваленні рішення у вказаній справі суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей суд першочергово приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Таким чином, відібрання дитини у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків, яка не є крайнім і незворотним заходом. Отже, відповідачі не позбавлені можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їм дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не забезпечують належних умов проживання дитини, її повноцінне та належне виховання та утримання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними доказами, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову в частині відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи вищевикладене, виходячи винятково з інтересів дитини, враховуючи наявність факту ухилення відповідачів від свого обов`язку виховувати та утримувати дитину, а також те, що відібрання дитини у батьків не позбавляє батьківського обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, то вимоги про стягнення аліментів у розмірі, встановленому законодавством також підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати по справі суд розподіляє у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 170, 180, 182-183 СК України, ст.ст. 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Запорізький міський центр соціальних служб про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Відібрати неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої буде перебувати неповнолітня дитина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої буде перебувати неповнолітня дитина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі по 1514 гривень 00 копійок з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 20.05.2026 року.

Суддя:         В.М. Світлицька