Справа № 560/3444/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

12 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №ЦО-17307 від 05.01.2025 року Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», яким встановлено, що попереднє рішення МСЕК не обґрунтоване, прийнято нове рішення встановити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) 25% втрати працездатності, табл. 9 пункт 12.4.1. Поранення ТАК пов`язане із захистом Батьківщини, з 26.08.2024 року. Зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» провести повторний огляд ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) на предмет визнання його особою з інвалідністю.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 був визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджуються витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 30.09.2025. У вказаному витязі також зазначено дату повторного оцінювання, яке мав би пройти позивач – 01.10.2027. Проте, на підставі рішення- постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, а саме Листа N545-013/12345 від 28.04.2025, крим. впровадження N62024240010000369 від 01.07.2024, постанова про призначення медико-соціальної експертизи від 28.04.2025, Позивачу було проведено завчасний повторний огляд. Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування організму від 05.01.2026 року: анатомо-функціональні порушення не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності. Прийнято рішення встановити 25% втрати працездатності табл. 9 пункт 12.4.1. Порушення ТАК пов`язане із захистом Батьківщини, з 26.08.2024 року.
Позивач вважає, що відповідач ухвалив оскаржуване рішення без належного врахування його фактичного стану здоров`я. У Позивача наявні стійкі порушення функцій організму в через поранення, пов`язане із захистом Батьківщини.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 був визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджуються витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 30.09.2025. У вказаному витязі також зазначено дату повторного оцінювання, яке мав би пройти позивач - 01.10.2027.
На підставі рішення-постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, а саме Листа N545-013/12345 від 28.04.2025, крим. впровадження N62024240010000369 від 01.07.2024, постанова про призначення медико-соціальної експертизи від 28.04.2025, Позивачу було проведено завчасний повторний огляд.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування організму від 05.01.2026 року: анатомо-функціональні порушення не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності. Прийнято рішення встановити 25% втрати працездатності табл. 9 пункт 12.4.1. Порушення ТАК пов`язане із захистом Батьківщини, з 26.08.2024 року.
Позивач зазначає, що переніс мінно-вибухову травму правого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини правої стегнової кістки, що супроводжувалася значним ушкодженням кісткових та м`яких тканин і потребувала оперативного лікування (блокований інтрамедулярний остеосинтез).
Незважаючи на консолідацію перелому, у Позивача сформувалися стійкі післятравматичні зміни у вигляді щільних вогнепальних та післяопераційних рубців, посттравматичної комбінованої контрактури правого кульового та колінного суглобів, що зумовлює обмеження обсягу рухів, больовий синдром, порушення ходи та зниження функціональної спроможності правої нижньої кінцівки, істотно обмежуючи повсякденну життєдіяльність і працездатність.
Позивач вважає, що відповідач ухвалив оскаржуване рішення без належного врахування його фактичного стану здоров`я, оскільки у позивача наявні стійкі порушення функцій організму в через поранення, пов`язане із захистом Батьківщини.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".
Відповідно до ч. 1 ст. 2 "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно зі ст. 3 "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
На підставі ч. 2 ст. 6 "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідність громадянин має право оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю в адміністративному порядку відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" та/або в судовому порядку.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні».
За визначенням, наведеним в абз. 4, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Медико-соціальна експертиза встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії першого, другого та інших рівнів відповідно до розподілу, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (надалі – Рішення РНБО від 22.10.2024 року), що введено в дію Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктом «б» пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 року вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.
На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанови від 25 жовтня 2024 р. № 1207 та 08 листопада 2024 р. №1276, якими було внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи».
Наказом МОЗ України від 26.10.2024 № 1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» було покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на відповідача - державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) з дати підписання цього наказу.
Наказом МОЗ України від 26.10.2024 № 1809 було також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (надалі – Положення).
Пунктом 8 Положення (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) було встановлено, що Комісія проводить перевірку, зокрема й за запитами правоохоронних органів, обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Однак, з 01.01.2025 року в повному обсязі набули чинності положення Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацами 3 та 7 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі також, Постанова від 15 листопада 2024 року № 1338) було встановлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року.
Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Абзацом 1 пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи визначено, що права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи за рішенням МОЗ покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 було покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на Відповідача - державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673).
Підпунктом 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи було встановлено, що Центр оцінювання функціонального стану особи: проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Аналогічні норми передбачені й пунктом 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, згідно з яким, Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: - на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді; - за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу);
Враховуючи вищезазначене, експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, права та обов`язки якого були покладені на відповідача, мала всі необхідні повноваження для здійснення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо позивача відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» та прийняте відповідне рішення.
Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, Четвертим Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України було направлено Відповідачу, який з 01.01.2025 виконує функції Центру оцінювання функціонального стану особи, постанову від 28.04.2025, прийняту в рамках кримінального провадження № 62024240010000369 від 01.07.2024 року, з метою проведення перевірки обґрунтованості рішення, прийнятого Хмельницькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією щодо встановлення ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 згідно з Актом огляду № 1111, проведеного Хмельницькою міжрайонною МСЕК.
Отже, відповідач, на виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року, маючи постанову від 28.04.2025 року, прийняту в рамках кримінального провадження №62024240010000369 від 01.07.2024 року, в межах повноважень визначених чинним законодавством здійснив законний та обґрунтований аналіз документів медико-експертної справи позивача ОСОБА_1 на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення йому ІІІ групи інвалідності а також, мав повне законодавчо обґрунтоване право для скасування рішення МСЕК про визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю (прийняв відповідне рішення про не визнання особою з інвалідністю).
Суд зазначає, що процесуальний порядок перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо призначення позивачці інвалідності передбачений та застосовувався за нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», а умови та критерії встановлення Позивачу інвалідності визначалися експертами саме за чинними нормативно-правовими актами на момент огляду позивача та встановлення йому групи інвалідності у 2023 році.
Відповідно до абзаців 11, 12, 13 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
Оцінювання проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
У зв`язку з прийняттям рішення про необхідність дообстеження Позивача на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, йому було направлене письмове повідомлення від 28.11.2025 року №9081/01-19 про необхідність прибуття до Відповідача у строк до 09.01.2026 року для проведення додаткових обстежень в умовах стаціонару клініки.
Позивач отримав зазначене повідомлення та відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6231 пройшов повне медичне обстеження на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» у період з 24.12.2025 року по 26.12.2025 року у стаціонарі.
05.01.2026 року експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО за результатами проведеного аналізу медико – експертної справи позивача та результатів повного медичного обстеження було встановлено, що рішення МСЕК про встановлення IІI (третьої) групи інвалідності не обґрунтоване, даних для встановлення групи інвалідності немає. При оцінюванні функціонального стану ОСОБА_1 встановлено, що анатомо-функціональні порушення не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності згідно з чинним законодавством.
З огляду на наведене вище, суд вважає, що рішення про встановлення групи інвалідності позивачу було законно та обґрунтовано скасовано Центром оцінювання функціонального стану особи 05.01.2026 року.
При цьому, суди перевіряють правомірність здійснення процедури переогляду, та не є лікувальними закладами з необхідною базою знань щодо визначення втрати працездатності за наявними у особи хворобами, а тому в даному випадку суд перевіряє лише процедуру проведення відповідного огляду пацієнта, та зазначає, що відповідачем не було порушено процедури проведення огляду позивача.
Результати перевірки медико – експертної справи позивача були оформлені у вигляді Протоколу розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.01.2026 р. № ЦО-17307, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.01.2026 р. № ЦО-1737 та Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.01.2026 р. № ЦО-1737.
Відповідно до приписів пункту 53 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15.11.2024 року № 1338, на адресу місця проживання позивача відповідач надіслав поштовим відправленням Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.01.2026 р. № ЦО-1737, який був отриманий позивачем, що ним не заперечується та наданий до позовної заяви.
Отже, спірний індивідуальний акт, а саме, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО від 05.01.2026 р. № ЦО-1737, яким було скасоване рішення МСЕК про встановлення Позивачу ІІІ групи інвалідності, у контексті частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України прийняте у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, зокрема відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15 листопада 2024р. № 1338, Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом МОЗ України від 03.12.2024 № 2022, а тому є законним та обґрунтованим.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 березня 2020 року у справі № 240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі № 817/820/16, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Тобто, питання встановлення або не встановлення особі інвалідності відноситься виключно до компетенції спеціалізованих установ в медичній сфері, які наділені відповідними повноваженнями.
З огляду на наведене вище, суд вважає, що при прийнятті оспорюваного рішення, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО були розглянуті всі медичні документи, які представлені у медико – експертній справі позивача, та на підставі яких було раніше прийнято рішення МСЕК про встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, в тому числі Акт огляду МСЕК № 1111 від 05.09.2024 року, а також, враховані результати повного медичного обстеження у грудні 2025 року на базі установи відповідача, а тому підстави для проведення повторного огляду позивача відсутні.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначене, відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність та обґрунтованість оспорюваного позивачем рішення та дотримання процедури прийняття цього рішення, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (пров. Феодосія Макаревського, 1А,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49005 , код ЄДРПОУ - 03191673) 	

Головуючий суддя 		О.П. Шевчук