Номер провадження 2/754/6657/26
Справа №754/3949/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

27 травня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. 
за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.
за участю представника органу опіки та піклування Мироненко Л.М.,
за участю служби у справа дітей та сім`ї ОСОБА_1 ,
у присутності дитини ОСОБА_2  та психолога ОСОБА_3 
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.
Стислий виклад позицій сторін
10.03.2026 Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 (надалі - Відповідач) про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Матір дитини померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина опинилася у складних життєвих обставинах та 28.08.2025 була доставлена до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину. Відповідач відмовився забирати дитину, мотивуючи це відсутністю впливу на неї та конфліктами. Протягом року дитина з ним не проживала, тікала з дому. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (стаття 184 КУпАП) та вчинення домашнього насильства (стаття 173-2 КУпАП). Життям дитини у реабілітаційному центрі не цікавився, не відвідував її. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити Відповідача батьківських прав.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.
КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
26.03.2026 суддя Деснянського районного суду м. Києва Коваленко І.І. відкрила провадження у справі.
22.04.2026 за результатами підготовчого засідання Суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Суд надсилав копію позовної заяви, судові повістки та ухвалу про відкриття провадження у справі на останнє відоме зареєстроване місце проживання Відповідача ( АДРЕСА_1 ). Поштове відправлення повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідач додатково повідомлявся про дату , час та місце розгляду справи на повідомлений представником Позивача номер телефон.
З огляду на те, що місце проживання Відповідача невідомо, його було повідомлено про дату та час судового засідання через оголошення на веб-сайті Судової влади України.
Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. Особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи з опублікуванням оголошення про виклик (частина одинадцята статті 128 ЦПК України).
Якщо місцеперебування Відповідачки невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо її виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом (частина десята статті 130 ЦПК України).
Суд вжив всіх належних заходів щодо повідомлення Відповідачки про розгляд справи, він обізнаний про цю справу, що також підтвердила в судовому засіданні  ОСОБА_4 , проте свідомо ухилився від участі у справі.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (частина перша статті 223 ЦПК України). 
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина друга статті 191 ЦПК України).
Позивач та ОСОБА_4 не заперечували проти розгляду справи за відсутності Відповідача.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , про що внесено актовий запис № 1598 від 08.06.2010, у графі "мати" вказано ОСОБА_6 , а у графі "батько" вказано ОСОБА_5 . Державну реєстрацію народження і присвоєння прізвища, імені, та по батькові дитини було проведено відповідно до вимог закону (докази - свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 08.06.2010, видане Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві).
Матір дитини, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб неповнолітня ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з інформацією з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб, ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 20.12.2011 по 22.03.2013, наразі реєстрація місця проживання по місту Києву відсутня.
Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" Деснянського району міста Києва, неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має активну декларацію на медичне обслуговування з лікарем-педіатром від 14.12.2018 (доказ - копія листа Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" Деснянського району міста Києва від 18.11.2025).
Відповідно до листа Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб від 03.11.2025, яким опрацьовано запит Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.10.2025 № 102/41-3806 щодо сім`ї неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини, ОСОБА_5 , до центру не звертався, на обліку отримувачів соціальних послуг не перебуває (доказ - копія листа Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб від 03.11.2025)
Відповідно до інформації адміністрації ліцею № 14 Дніпровського району міста Києва, ОСОБА_4 навчається в ліцеї № 14 з 01.09.2018. ОСОБА_7 перебувала цілодобово в освітньому закладі з понеділка по п`ятницю, допоки заклад був інтернатного типу. За час навчання ОСОБА_7 у 2-7 класах порушень дисципліни, правил внутрішнього розпорядку закладу не було. На початку 2024-2025 навчальних років ОСОБА_7 почала часто пропускати навчальні заняття без поважних причин, а згодом взагалі перестала відвідувати навчальний заклад. Неповнолітня стала схильною до бродяжництва, часто говорила неправду. Зі слів батька, була помічена за крадіжками. Батько з донькою не можуть знайти спільну мову, через що ОСОБА_7 і почала тікати з дому (докази - копії листів ліцею № 14 Дніпровського району міста Києва від 17.12.2024 та 28.02.2025; копія характеристики ОСОБА_4 з ліцею № 14 Дніпровського району міста Києва).
Згідно з інформацією сектора ювенальної превенції Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві, громадянин ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП (неналежне виконання батьківських обов`язків) згідно з протоколами ВАВ № 586646 від 22.11.2024 та ВАВ № 582025 від 14.11.2024, та правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) згідно з протоколом АА № 549721 від 03.11.2016. Також, згідно з базою ІПНП, ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку в секторі ювенальної превенції Деснянського УП ГУНП у місті Києві за категорією дитина-утікач, яка самовільно залишила місце проживання 2 і більше разів від 20.11.2024 (докази - копія листа Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 22.05.2025 № 196009-2025; копія листа Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 15.10.2025 № 399327-2025; копія листа Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 23.02.2026 № 55800-2026).
28.08.2025 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було доставлено неповнолітню ОСОБА_4 згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 28.08.2025. Дитину було поставлено на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (докази - копія акта органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину від 28.08.2025; копія витягу з наказу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.09.2025 № 55-с "Про постановку дітей на облік СЖО").
Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було викликано батька неповнолітньої, ОСОБА_5 . В ході профілактично-роз`яснювальної бесіди батько надав письмові пояснення, в яких зазначив, що протягом року його донька з ним не проживає, постійно утікала з домівки. Впливу батько на неї не має та відмовляється забирати свою неповнолітню дитину, аргументуючи це тим, що вона знову втече та між ними в черговий раз будуть виникати конфлікти (докази - копія пам`ятки про відповідальність батьків за утримання, виховання та навчання дітей; копія пояснення ОСОБА_5 ).
Згідно з інформацією адміністрації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1, батько дитини, ОСОБА_5 , не відвідував свою доньку в Центрі жодного разу, життям та здоров`ям ОСОБА_7 не цікавився. Відповідно до психологічної характеристики, за час перебування в Центрі батько передавав декілька разів передачу на прохання ОСОБА_7 , проте телефонні розмови з ним викликали у дівчини відчуття психоемоційної напруги та тривоги (докази - копії листів Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 від 29.10.2025 та від 17.12.2025; психологічна характеристика дитини).
Неповнолітня ОСОБА_4 у своїх поясненнях до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.12.2025 зазначила, що у неї з батьком відсутні взаєморозуміння та довірливі стосунки. Також ОСОБА_7 повідомила, що проживати з батьком відмовляється та не заперечує щодо позбавлення батьківських прав свого батька відносно неї. До Служби надійшла заява від неповнолітньої (вх. № 102/41/Т-1131 від 10.12.2025) щодо порушення питання про позбавлення батьківських прав батька (докази - копія пояснення ОСОБА_4 від 09.12.2025; копія заяви ОСОБА_4 від 09.12.2025; згода на обробку персональних даних).
Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово здійснювалися телефонні дзвінки та відправлялися повідомлення батьку дитини на номер телефону НОМЕР_2 з проханням повідомити про свої наміри щодо повернення дитини. Станом на 19.02.2026 батько дитини до Служби із заявою про повернення йому дитини не звертався, на запрошення не з`явився.
19.02.2026 до розгляду на засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації винесено питання щодо доцільності звернення до суду з позовом. Батько дитини, будучи повідомленим про дату та час засідання, на нього не з`явився, причини неявки не повідомив. Одноголосним рішенням комісії було рекомендовано звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.
25.02.2026 Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, надала висновок № 102-1086, яким вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Орган опіки та піклування дійшов висновку, що батько свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально (доказ - висновок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 25.02.2026 № 102-1086).
У судовому засіданні Суд заслухав дитину, ОСОБА_4 , яка підтвердила, що наполягає на позбавленні батьківських прав батька. З ним зв`язок підтримує за телефоном, він майже не дзвонить, ініціативу спілкування більше виявляє вона. Проте вона наполягає на позбавленні батьківських прав через те, що батько її ображав та був байдужим до неї. Повідомила, що спілкувалась з ним щодо засідання, проте він сказав, що не прийде до суду.
Присутня в судовому засіданні психолог підтвердила доцільність позбавлення батьківських прав, зважаючи на те, що батько в житті дитини присутній епізодично фізично, водночас емоційно був відсутній.
Представниця органу опіки та служби підтримала висновок у судовому засіданні. Пояснила, що батько лише один раз приходив та написав заяву про те, що не планує забирати дитину, позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини.
ОЦІНКА СУДУ
Згідно з частинами другою і четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 
Суд, вирішуючи цей спір, ураховує, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, орган опіки та піклування (стаття 165 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що: 
"тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України)". 
Таке поняття є "оціночним" і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Урахування обставин, які підпадають під визначення таких дій особи, як "ухилення від виконання батьківських обов`язків", не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації (постанова Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 758/727/16-ц).
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19 та інші.
Водночас держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою (пункт 52 рішення Європейського Суду у справі "Савіни проти України", заява від 18 грудня 2008 року № 39948\06). 
Тому під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (частина четверта статті 164 СК України).
Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, чи здійснюються вони державними, приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, має бути наданий такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя (ураховуючи при цьому права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, що відповідають за неї за законом), і для цього використовують усі відповідні законодавчі й адміністративні заходи.
Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства ").
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України ", заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України ", заява № 2091/13).
Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.
Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
У рішенні від 02 лютого 2016 року у справі "N.Ts. and Others v. Georgia", заява № 71776/12, § 72, ЄСПЛ вказував, що діти мають право на те, щоб з ними консультувалися та їх вислуховували з питань, що їх стосуються. Зокрема по мірі того, як діти дорослішають, і з плином часу вони можуть сформулювати власну думку про свій контакт (спілкування) з батьками, суди повинні приділяти належну увагу їхнім поглядам і почуттям, а також праву на повагу до їхнього приватного життя. 
Зважаючи на вікову категорію малолітньої дитини, бесіду з останньою має проводити психолог, головним завданням якого є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання її думки. Коли суд бажає вислухати думку дитини та водночас не травмувати психіку дитини і уникнути тиску на неї, суд доручає органам опіки та піклування провести невимушену бесіду з дитиною в домашніх або інших комфортних для неї умовах, та повідомити суд про результати цієї бесіди (постанови Верховного Суду від 17 липня 2019 року в справі № 185/6994/15-ц, від 18 грудня 2023 року в справі № 523/21283/21, від 31 липня 2024 року в справі № 752/13450/22 та ін.). Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності. Верховний Суд зазначає, що належна увага повинна приділятись поглядам та думці дитини у відповідності з її віком і зрілістю. Право бути почутою є правом дитини, а не обов`язком. У кожній конкретній ситуації опитування дитини здійснюється із урахуванням її віку та можливості висловити її думку. 
Суд, враховуючи всі обставини справи та докази, що містяться у матеріалах справи, дійшов висновку про доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав відносно його доньки, з таких підстав:.
(1) Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Він відмовився забрати дитину з реабілітаційного центру, свідомо самоусунувся від її життя та не виявляє інтересу до її долі;
(2) Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та вчинення домашнього насильства, що свідчить про його винну поведінку;
(3) дитина досягла віку, коли здатна усвідомити ситуацію, і самостійно висловила в судовому засіданні бажання щодо позбавлення батька батьківських прав через відсутність довірливих стосунків, образи та байдужість з його боку;
(4) психолог підтвердила в судовому засіданні емоційну відсутність батька у житті дитини та доцільність застосування такого заходу;
(5) представниця органу опіки у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, який підтверджує доцільність позбавлення батьківських прав в інтересах дитини.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, але в даному випадку є обґрунтованим, адже батько свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, що негативно впливає на інтереси дитини.
Відповідно до статті 141 ЦПК України Суд стягує з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову в інтересах неповнолітньої дитини. 
Керуючись статтями 150, 164-166 СК України, статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Позов Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Позивач Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування (місцезнаходження: просп. Червоної Калини, 29, м. Київ; код ЄДРПОУ 37415088).
Відповідач ОСОБА_5 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; тел. НОМЕР_4 ). 
Надіслати рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації дитини.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено та підписано 27.05.2026

Суддя          Інна КОВАЛЕНКО