ЄУН: 336/11012/25
Провадження №: 2/336/848/2026 
РІШЕННЯ
Іменем України
14 травня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,-
ВСТАНОВИВ:
ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2018 року №336/817/17 з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» стягнуто суму страхового відшкодування в розмірі 104830,96 гривень, ухвалою суду від 22.03.2021 року замінено стягувача з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на ФОП ОСОБА_1 05.11.2021 року відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 коштів в сумі 106430,96 гривень.
20.04.2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя винесено рішення у справі №336/6179/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 трьох відсотків річних в сумі 9587,53 гривень, інфляційних втрат в сумі 24558,16 гривень, витрат на правничу допомогу в сумі 8197,80 гривень та судового збору в сумі 908 гривень та 12.06.2023 року були відкриті виконавчі провадження з виконання вищевказаного рішення суду.
Оскільки відповідач рішення суду не виконує, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь три відсотки річних в сумі 13339,59 гривень та інфляційні втрати в сумі 39852,74 гривні разом із судовими витратами. 
Ухвалою суду від 19.11.2025 року позовну заяву залишено без руху.
24.11.2025 року представником позивача усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 03.12.2025 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. 
В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались.
При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2018 року у справі №336/817/17 задоволено позов ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 104830,96 гривень та судовий збір в сумі 1600 гривень.
26.06.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист №336/817/17.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2021 року замінено стягувача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на правонаступника – ФОП ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів, виданих 26.06.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі №336/817/17 пр. №2/336/51/2018 за позовом ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
11.06.2021 року приватним виконавцем Хохловим К.К. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65775650 з примусового виконання виконавчого листа №336/817/17, виданого 26.06.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1600 гривень.
11.06.2021 року приватним виконавцем Хохловим К.К. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65775613 з примусового виконання виконавчого листа №336/817/17, виданого 26.06.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 104830,96 гривень.
Згідно з інформацією про виконавче провадження №65775650, станом на 25.10.2025 року, виконавче провадження відкрите 10.06.2021 року, та виконані виконавчі дії про стягнення основної винагороди приватного виконавця, стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, звернуто стягнення на майно боржника.
Згідно з інформацією про виконавче провадження №65775613 станом на 25.10.2025 року, виконавче провадження відкрите 10.06.2021 року, та виконані виконавчі дії про стягнення основної винагороди приватного виконавця, стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, звернуто стягнення на майно боржника. 13.01.2022 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №65775650, 65775613 та присвоєно номер зведеного виконавчого провадження – 68155448.
20.04.2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалене рішення по справі №3366179/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 трьох відсотків річних в сумі 9587,53 гривень, інфляційних втрат в сумі 24558,16 гривень, судового збору в сумі 908 гривень та витрат на правничу допомогу в сумі 8197,80 гривень.
12.06.2023 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71961311 з примусового виконання виконавчого листа №336/6179/31 виданого 25.05.2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 коштів в сумі 34145,69 гривень.
Згідно з інформацією про виконавче провадження №71961311, станом на 25.10.2025 року, виконавче провадження відкрите 12.06.2023 року, та виконані виконавчі дії про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, звернення стягнення на кошти боржника, визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника для здійснення видаткових операцій.
12.06.2023 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71961178 з примусового виконання виконавчого листа №336/6179/31 виданого 25.05.2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 коштів в сумі 8197,80 гривень.
Згідно з інформацією про виконавче провадження №71961178, станом на 25.10.2025 року, виконавче провадження відкрите 12.06.2023 року, та виконані виконавчі дії про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, винесено постанову про арешт коштів боржника. 17.04.2025 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №71961311, 76240614, 71961178 в зведене виконавче провадження №77853867.
12.06.2023 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71960906 з примусового виконання виконавчого листа №336/6179/31 виданого 25.05.2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 коштів в сумі 908 гривень.
Згідно з інформацією про виконавче провадження №71961311, станом на 25.10.2025 року, виконавче провадження відкрите 12.06.2023 року, та виконані виконавчі дії про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, звернення стягнення на кошти боржника.
За розрахунком позивача, у період з 18.10.2022 року по 18.10.2025 року на суму заборгованості в розмірі 148082,45 гривень нараховані інфляційні втрати в сумі 39852,74 гривні. Також нараховані три відсотки річних за період з 18.10.2022 року по 31.12.2023 року в сумі 5355,31 гривень, за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року в сумі 4442,47 гривні, за період з 01.01.2025 року по 18.10.2025 року в сумі 3541,81 гривня, що загалом складає 13339,59 гривень.
При вирішенні спору суд виходить з такого.
Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу).
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статей 611, 612 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).
За змістом положень параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення позики чи сплати процентів за позикою) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18)).
Згідно зі статтею 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Згідно з частиною першою статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
Оскільки дослідженими доказами підтверджено факт невиконання ОСОБА_2 грошового зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням як в добровільному порядку, так і в межах примусового виконання, отже позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь трьох відсотків річних та інфляційних втрат, на підставі чого позов підлягає задоволенню у повному обсягу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору №25-05 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між АО «Адвокатус» та ФОП ОСОБА_1 25.05.2024 року, копію додаткової угоди №1 – акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору №25-05 від 25.05.2024 року, укладену 18.10.2025 року, згідно з якою адвокатом клієнту надаються послуги з вивчення матеріалів справи, формування правової позиції на суму 7154 гривні, підготовку позовної зави для подачі до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на суму 6132 гривні, підготовки процесуальних документів у кількості необхідних для подачі позову до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на суму 2044 гривні, підготовку заяв та клопотань до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, участь у засіданнях на суму 1022 гривень, що загалом складає 16352 гривні; копію квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 18.10.2025 року про прийняття від ФОП ОСОБА_1 на підставі договору №25-05 від 25.05.2024 року та акту прийому-передачі правової допомоги №1 від 18.10.2025 року 16352 гривень, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Хобтою Ю.М., ордер на надання правничої допомоги серії АІ №2029437 від 18.10.2025 року.
Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані.
Враховуючи, що відповідачем не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, тож суд вбачає підстави для стягнення суми витрат в розмірі 16352 гривні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, —
УХВАЛИВ:
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 три відсотки річних в сумі 13339,59 гривень (тринадцять тисяч триста тридцять дев`ять гривень 59 коп.), інфляційні втрати в сумі 39852,74 гривні (тридцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дві гривні 74 коп.), судовий збір в сумі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.), витрати на правничу допомогу в сумі 16352 (шістнадцять тисяч триста п`ятдесят дві) гривні.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач – Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 14.05.2026 року.
14.05.26