ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

30 квітня 2026 року 	м.Суми	

Справа №577/3233/23 
Номер провадження 22-ц/816/1912/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Черних О. М. (суддя-доповідач),
суддів - Замченко А. О. , Худика А. М. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М. 
в присутності апелянта - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сумита в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про відмову у зобов`язанні подати звіт про виконання судового рішення, постановлену під головуванням судді Гетьмана Вадима Володимировича у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Засорін Артем Ігоревич, про стягнення боргу, визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі, акту приймання частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії, 
установив:
1.Описова частина
Короткий зміст заяви
16 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Конотопського міськрайонного суду від 22 грудня 2023 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року у справі № 577/3233/23, які набрали законної сили, але наразі рішення не виконані. Вказав, що приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Пересадько О.Б. відкрито виконавчі провадження №80178566, №80178868, №80178747, проте боржники своїх зобов`язань не виконують.
Просив суд здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання боржника ОСОБА_2 протягом 10 днів з дня отримання ухвали подати до Конотопського міськрайонного суду Сумської області звіт за виконавчими листами № 80178566 та № 80178868 та ОСОБА_4 за виконавчим листом № 80178747; зобов`язати боржників зазначити перелік та розмір всіх здійснених виплат на виконання рішення; інформацію про стан виконання; обставини, що перешкоджають повному та своєчасному виконанню.
Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Своє рішення суд мотивував тим, що відповідно до ч. 1 ст. 453-1 ЦПК України, встановлений вичерпний перелік справ, під час виконання яких суд може зобов`язати боржника подати звіт про виконання судового рішення. Вказав, що у справах про стягнення заборгованості за договором позики не передбачено встановлення судового контролю та зобов`язання боржника подавати звіт про виконання рішення. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні його заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та ухвалити нове рішення про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду посилаючись на порушення норм процесуального права. Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні його заяви через формальне трактування норм чинного законодавства, з ігноруванням практики Європейського Суду з прав людини, що є надмірним формалізмом, несумісним зі стандартами справедливого судочинства. Просив суд апеляційної інстанції ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2026 року скасувати та ухвалити рішення про задоволення його заяви, зобов`язати боржника ОСОБА_2 протягом 10 днів з дня отримання ухвали подати до Конотопського міськрайонного суду Сумської області звіт за виконавчими листами № 80178566 та № 80178868 та боржника ОСОБА_3 за виконавчим листом № 80178747; зобов`язати боржників зазначити перелік та розмір всіх здійснених виплат на виконання рішення; інформацію про стан виконання; обставини, що перешкоджають повному та своєчасному виконанню. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2026 року справу передано судді-доповідачеві – Черних О.М.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 26 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про відмову у зобов`язанні подати звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 26 березня 2026 року справу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про відмову у зобов`язанні подати звіт про виконання судового рішення призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні 
Відзив на апеляційну скаргу надійшов 
ОСОБА_2 направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду про відмову у зобов`язанні подати звіт про виконання судового рішення, в якому не погоджується з доводами ОСОБА_1 , вважає ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про відмову встановлення судового контролю за виконанням рішення суду обґрунтованою, ухваленою з додержанням норм матеріального та процесуального закону. 
Позиція апеляційного суду 
У судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, з заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст.ст.371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились
2. Мотивувальна частина
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30 грудня 2021 року в розмірі 240939,40 доларів США та 13017,40 гривень – судового збору. Провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Засорін Артем Ігоревич про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі, акту приймання передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії – закрито у зв`язку з відсутністю спору. ОСОБА_1 повернуто сплачений ним судовий збір в розмірі 1073 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 гривень – витрати на правничу допомогу ( т. 1 а.с. 212-214).
Постановою Сумського апеляційного суду від 28 травня 2024 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року в частині закриття провадження у справі та в частині повернення ОСОБА_1 судового збору в сумі 1073,60гривень – скасовано, і в цій частині в задоволенні позову відмовлено ( т 2 а.с. 50-52).
Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 травня 2024 року в частині вирішення позову про стягнення заборгованості за договором позики – залишено без змін. Постанову Сумського апеляційного суду від 28 травня 2024 року в частині визнання недійсними договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Аграрна фірма «Хлібодар», акту приймання передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії/запису – скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 97-107). 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року рішення Конотопського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року в оскаржуваній частині скасоване, ухвалене нове, яким визнано недійсним договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна фірма «Хлібодар» від 21 червня 2023 року, складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про передачу прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна фірма «Хлібодар» в розмірі 100 %, на підставі якого проведено реєстраційну дію (запис) у ЄДР від 21 червня 2023 року № 1006281070018001680 державним реєстратором – приватним нотаріусом Засоріним Артемом Ігоревичем. Скасовано реєстраційну дію/запис у ЄДР від 21 червня 2023 року № 1006281070018001680 державним реєстратором – приватним нотаріусом Засоріним Артемом Ігоревичем. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 2415, 60 грн з кожного – судового збору (т. 2 а.с. 147-155).
06 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з заявою про видачу виконавчих документів щодо примусового виконання рішення Конотопського міськрайонного суду від 22 грудня 2023 року, яке було частково скасоване постановою Полтавського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року (т. 2 а.с. 238-239).
13 січня 2026 року ОСОБА_1 було направлено копію рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області, копію постанови Полтавського апеляційного суду та 3 виконавчі листи ( т. 2 а.с. 240). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області від 05 лютого 2026 року відкрито виконавче провадження № 80178747 за виконавчим листом № 577/3233/23, виданим 09 січня 2026 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги в сумі 4831,20 грн. – по 2415,60 грн з кожного. Боржник – ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 62, т. 4 а.с. 6). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області від 05 лютого 2026 року відкрито виконавче провадження № 80178868 за виконавчим листом № 577/3233/23, виданим 09 січня 2026 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги в сумі 4831,20 грн. – по 2415,60 грн з кожного. Боржник – ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 63, т. 4 а.с.5). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області від 05 лютого 2026 року відкрито виконавче провадження № 80178566 за виконавчим листом № 577/3233/23, виданих 09 січня 2026 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 240939,42 доларів США за договором позики від 30 грудня 2021 року та 13017 грн. (т. 3 а.с. 64, т. 4 а.с. 4, т. 5 а.с. 11-14).
Згідно інформації про виконавче провадження № 80178566 від 11.02.2026 приватним виконавцем Пересадьком О.Б. винесено постанову про арешт коштів боржника ( ОСОБА_2 ) (т. 5 а.с. 15-17).
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Так, судовий контроль за виконанням судових рішень встановлено розділом VII ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах: 1) що виникають із трудових правовідносин; 2) що виникають із сімейних правовідносин; 3) щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 4) щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; 5) щодо відшкодування моральної шкоди; 6) щодо захисту прав споживачів; 7) щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; 8) в інших спорах немайнового характеру.
Інститут судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є новим у цивільному процесуальному законодавстві, оскільки ЦПК доповнено ст.ст.453-1-453-4 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» №4094-ІХ від 21 листопада 2024 року, який набрав чинності 19 грудня 2024 року.
Ідентичний механізм здійснення судового контролю тривалий час існує у адміністративному судочинстві і Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості їх виконати.
При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №0640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі №539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.
За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.
Так, судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.
Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Нормами Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
При цьому відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений достатніми повноваженнями для вжиття заходів щодо примусового виконання боржником судового рішення.
Отже, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.
Як вбачається з матеріалів справи, стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 577/3233/23 про стягнення боргу, тобто у справі правовідносини в якій виникли з грошових зобов`язань, що не входить до переліку правовідносин, у яких відповідно до ст. 453-1 ЦПК України може бути встановлено судовий контроль у вигляді зобов`язання подавати звіт про виконання рішення. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду.
Посилання ОСОБА_1 на рішення Європейського Суду з прав людини «Юрій Миколайович Іванов проти України» не є релевантними юридичній ситуації в цій справі. Наведені в скарзі приклади пов`язані із застосуванням норм, які регулюють обов`язок держави дбати, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою виконувались і це рішення не стосуються випадків коли кошти були стягнуті з фізичної особи. 
3.Висновки суду апеляційної інстанції
Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про відмову у зобов`язанні подати звіт необхідно залишити без задоволення, 
Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про відмову у зобов`язанні подати звіт - залишити без задоволення.
Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2026 року про відмову у зобов`язанні подати звіт – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повне судове рішення складено 01 травня 2026 року 

Головуючий -  	О. М. Черних	

Судді: А. О. Замченко 

А. М. Худик