08.06.2026 
ЄУН 337/1617/26
Провадження №2/337/1480/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Сидорової М.В.,
за участю секретаря Коваленко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
16.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов ТОВ «Факторинг Партнерс» до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №555152633080 від 26.07.2021 та кредитним договором №2129788 від 13.07.2021 в загальному розмірі 17524,80 грн. 
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 26.07.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 555152633080, відповідно до якого Товариство надало, а відповідачка отримала в позику грошові кошти в розмірі 3000,00 грн, шляхом їх перерахування на її банківський картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування позикою за ставкою, яка залежить від фактичного виконання позичальником умов договору. 18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 555152633080 від 26.07.2021. Відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення позики та сплати процентів за користування нею, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви за вказаним договором утворилась заборгованість в загальній сумі 7684,80 грн, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 3000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4684,80 грн.
Крім того, 13.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою  ОСОБА_1 укладено Договір № 2129788, за умовами якого остання отримала в кредит грошові кошти у розмірі 3000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. 27.06.2022 між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27062022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 2129788 від 13.07.2021. 23.05.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2129788 від 13.07.2021. Оскільки відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, станом на день формування позовної заяви за вказаним договором утворилась заборгованість в загальній сумі 9840,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6840,00 грн.
Ухвалою суду від 17.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання з викликом сторін.
26.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача - Підодворного Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивачем не доведено укладання договорів № 2129788 від 13.07.2021 та № 555152633080 від 26.07.2021 в електронній формі, оскільки подані копії договорів не містять підписів сторін, зокрема, відповідачки та не надано доказів стандартної процедури акцепту: реєстрації відповідача в системі, створення особистого кабінету, отримання та введення одноразового СМС-ідентифікатора (паролю). Надані роздруківки не є належними електронними доказами, оскільки не містять КЕП/УЕП, що унеможливлює ідентифікацію підписувача та не гарантує захист тексту від викривлення. Позивач не надав доказів, що первісні кредитори провели належну ідентифікацію особи відповідача дистанційно або за особистої присутності, як того вимагає ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». 
Також зазначає, що позивачем не доведено отримання кредитних коштів. У матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи (платіжні доручення, меморіальні ордери або повні виписки по рахунках), які б підтверджували факт та розмір видачі кредиту саме відповідачу. Долучені листи від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та «Лік Пей» не містять ПІБ, ІПН відповідача чи призначення платежу, а номери карток у них приховані. Розрахунок заборгованості є лише міркуванням позивача і не є первинним документом. 
Вказує, що позивачем не доведено право вимоги до відповідача. Подані копії договорів факторингу не містять конкретних даних відповідача (ПІБ, номера договору). Витяги з реєстрів, створені позивачем самостійно, що не виключає зазначення у вказаному витязі будь-якої інформації, на власний розсуд. 
Звертає увагу на те, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону. Строк дії обох договорів становив 30 днів. Доказів зміни умов договорів або їх продовження позивачем не надано. Нарахування договірних відсотків після закінчення цього строку є протиправним. Після прострочення можуть стягуватися лише суми за ст. 625 ЦК України, а не звичайні відсотки за користування. 
Щодо витрат позивача на правову допомогу, вважає, що витрати, які поніс/ понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Просить у задоволенні позову відмовити.
31.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 30.03.2026) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що кредитні договори укладено в електронній формі, яка за правовими наслідками прирівнюється до письмової відповідно до ст. 205, 207 ЦК України та ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач вчинив активні дії для укладення договорів: заповнив заявки на сайті, вказав реквізити банківських карток та підписав договори електронним підписом одноразовим ідентифікатором (алфавітно-цифровим кодом із СМС/email), що має силу власноручного підпису. Без цих дій договори не могли б бути укладені. Відповідач не надав жодних доказів того, що його персональні та паспортні дані були використані третіми особами без його відома. 
Також у відповіді на відзив зазначено, що первісні кредитори є небанківськими фінансовими установами, тому на них не поширюються вимоги НБУ щодо банківського обліку, і вони об`єктивно позбавлені технічної можливості формувати банківські виписки по картках клієнтів. Факт видачі кредитів підтверджується первинними документами операторів платіжних послуг у межах їхньої господарської діяльності: листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування 13.07.2021 3 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 та квитанцією АТ КБ «Приватбанк» про перерахування 26.07.2021 3000,00 грн на картку № НОМЕР_2 . Відповідач має вільний доступ до своїх рахунків, але не надав суду жодної виписки, яка б спростовувала факт надходження вказаних сум на його картки. 
Вказує, що проценти за користування кредитними коштами нараховані відповідно до умов договорів, зокрема, за Договором № 555152633080 від 26.07.2021 сторони добровільно погодили фіксовану стандартну ставку в розмірі 950,00% річних, яка за умовами договору застосовується як у межах строку кредитування, так і в межах періоду прострочення (але не більше 30 днів поспіль). Нарахування здійснено чітко в межах погодженого строку цього договору. За договором № 2129788 від 13.07.2021 розділом 4 договору передбачено умови автоматичної пролонгації у разі продовження користування кредитом за наявності заборгованості. З розрахунку видно, що відповідач раніше здійснював платежі та продовжував строк, а повідомлень про небажання автопролонгації від нього не надходило. Незгода сторони відповідача з розрахунком заборгованості не є підставою для відмови в позові. Відповідач власного контррозрахунку не надав. 
Щодо підтвердження права вимоги позивача вказує, що перехід права грошової вимоги від первісних кредиторів до позивача підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі реєстрів боржників та самими реєстрами. Оплата за договорами факторингу згідно з умовами договорів здійснюється з відтермінуванням (до 1065 календарних днів). Також наявний акт зарахування зустрічних однорідних вимог. Договори факторингу є дійсними, не оскаржені та підпадають під презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).
Щодо обґрунтованості витрат на правову допомогу вказує, що розмір гонорару визначається виключно угодою між адвокатом та клієнтом, і суд чи треті особи не мають права втручатися в ці правовідносини. Тягар доведення неспівмірності витрат покладається на відповідача, проте він не надав жодних належних обґрунтувань чи доказів надмірності суми. Витрати підлягають розподілу незалежно від того, чи вони вже фактично сплачені позивачем, чи мають бути сплачені в майбутньому. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
06.04.2026 до суду через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 04.04.2026) від представника відповідача - Підодворного Т.І. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких наполягає на недоведеності факту укладення електронних кредитних договорів та отримання відповідачем кредитних коштів.
07.04.2026 до суду через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 06.04.2026) від представника позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» - Чайковської М.І. надійшло клопотання про витребування доказів, в якому вона просила поновити строк на подачу клопотання про витребування доказів та витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 ; докази зарахування на цю картку кредитних коштів 13.07.2021 у розмірі 3 000,00 грн та 26.07.2021 у розмірі 3 000,00 грн; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банківська картка № НОМЕР_1 тощо.
13.04.2026 до суду через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 12.04.2026) від представника відповідача - Підодворного Т.І. надійшли заперечення на клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 14.04.2026 позивачу було поновлено строк на подачу клопотання про витребування доказів, клопотання про витребування доказів задовільнено частково, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію: чи емітувалась (видавалась) на ім`я ОСОБА_1 банківська картка № НОМЕР_1 та чи здійснювалось зарахування на цю картку грошових коштів 13.07.2021 в сумі 3 000,00 грн та 26.07.2021 в сумі 3000,00 грн з наданням первинних бухгалтерських документів (виписки) на підтвердження зарахування цих коштів, а також чи є/був номер телефону НОМЕР_4 фінансовим номером клієнта ОСОБА_1 за картковим рахунком і чи зазначений він був в її анкетних даних.
04.05.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувано судом інформація.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. У позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.
Відповідач та її представник в судове засідання не прибули, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675).
Відповідно до ст.3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді пр. прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції на час укладання договорів) якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Крім того, згідно п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст.1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Суд встановив, що 13.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2129788.
Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства..
Згідно з п. 1.2, п. 1.3 договору, сума кредиту становить 3000,00 грн., строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. 
Відповідно до п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_5 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.
Згідно з п. 2.4 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору.
Згідно з п. 3.1. договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 3.3 договору, розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.4 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку.
Розділом 4 укладеного договору визначено порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація.
За положеннями п. 4.1.1., п.4.1.2. договору, у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору.
Відповідно до п. 4.2.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту у відповідності до п.4.1.1 - 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Клієнт, підписуючи договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 днів ( п.4.2.2. договору).
Згідно з п.4.2.3 сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою. При застосуванні автопролонгації знижка, надана клієнту в рамках Програми лояльності анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 договору, за стандартною процентною ставкою та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в особистому кабінеті.
Відповідно до п.4.2.5 договору, загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120 днів, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.
Вказаний договір укладений за допомогою електронного сервісу та підписаний сторонами, зокрема відповідачем ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «T568» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Крім того, договір №2129788 від 13.07.2021 містить паспортні дані відповідачки, її РНОКПП, адресу, номери мобільних телефонів (в т.ч. НОМЕР_4 ) та електронну пошту.
13.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №2129788 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого сторони договору погодили продовження користування кредитом на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 13.09.2021. У всьому іншому, що не визначено у цьому додатковому договорі, сторони керуються умовами договору. Вказаний додатковий договір укладений за допомогою електронного сервісу та підписаний, зокрема відповідачем ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C727».
Зарахування кредитних коштів в сумі 3000,00 грн на платіжну карту НОМЕР_1 відбулось 13.07.2021 о 11:20 на підставі укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УПР» договору про переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, про що свідчить інформація, викладена в листі ТОВ «УПР» від 01.03.2024 за №1-0103.
Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260422/85350-БТ від 27.04.2026, на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , емітовано карту № НОМЕР_6 , на яку 13.07.2021 відбулось зарахування коштів на суму 3000 грн,номер телефону НОМЕР_4 був/є її фінансовим номером.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Лінеура Україна», заборгованість за кредитним договором №2129788 від 13.07.2021 станом на 27.06.2022 становить 9840,00 грн та складається з заборгованості за основною сумою кредиту 3000,00 грн, заборгованості за відсотками 6840,00 грн.
Відповідно до договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, акту прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 (порядковий №458), ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) право вимоги за кредитним договором №2129788 від 13.07.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 9840,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 3000,00 грн, заборгованість за відсотками 6840,00 грн.
Відповідно до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Факторинг Партнерс», а також до Додаткової угоди № 1 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 від 20.12.2024, Акту прийому-передачі Реєстру заборгованостей Договором факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, Витягу з Реєстру заборгованостей до Договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 (порядковий №281), до ТОВ «Факторинг Партнерс»перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2129788 від 13.07.2021 в сумі 9840,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 3000,00 грн, заборгованість за відсотками 6840,00 грн.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №2129788 від 13.07.2021, станом на 27.02.2026 заборгованість за тілом кредиту становить 3000,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 6840,00 грн.
Також судом встановлено, що 26.07.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 555152633080.
Відповідно до п. 1.1. договору позики, на підставі Заявки на позику від 26.07.2021, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000,00 грн., які у випадку проведення пролонгації/ реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за договором позики №555152633080 від 26.07.2021, укладеного між сторонами (далі позика), на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п. 1.1.1., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.
Відповідно до п.1.1.1 договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання позичальником умов договору та становить: 
1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 1,10% за день (400,00% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованостi або здійснить таке погашення протягом 1 календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку; 
1.1.1.2 Стандартна процента ставка, фіксована 2,60% за день (950,00% річних) від суми позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в пп 1.1.1.1 договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 статті 1048 Цивiльного кодексу України.
Відповідно до п.1.3 договору, невід`ємною частиною цього договору є «Загальні умови надання грошових коштів у позику ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», затверджені наказом директора ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» від 10 червня 2021 року № 20210610-1, які розміщені на сайті https://loany.com.ua/pages/uk/rules. Шляхом підписання цього договору позичальник прийняв загальні умови у якості умов цього договору позики.
Позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта - позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua (п.2.1 договору).
Згідно з п.2.3. договору позики у випадку проведення сторонами пролонгації/реструктуризації заборгованості за раніше укладеним Договором позики, позика позичальнику надається шляхом погашення позикодавцем заборгованості за раніше укладеним Договором позики та проведення відповідних бухгалтерських проводок в системі з одночасним формуванням позичальником заборгованості за цим договором в розмірі, що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім договором позики.
Положеннями п.3.1. Договору позики передбачено, що позичальник здійснює повернення позики і сплачує проценти згідно із загальними умовами та відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до цього Договору, є його невід`ємною частиною та підписується позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у вигляді СМС-коду). Графік платежів розміщується в особистому кабінеті позичальника на сайті системи.
Згідно з п. 4.3. договору, закінчення строку, на який було надано позику, не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання (порушення) зобов`язань за цим договором.
Відповідно до п. 6.7. договору, строк, на який було надано позику (вказаний в п. 1.1 цього договору), не обмежує дії зобов`язань, які виникли з цього договору та/або з факту його порушення. Усі зазначені зобов`язання припиняються лише належним (повним) їх виконанням, з моменту такого виконання.
Відповідно до п. 6.13.7. договору, Позичальник розуміє у повному обсязі всі умови цього договору, свої права і обов`язки за цим договором і погоджується з ними.
П. 6.13.9 договору визначено, що Позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та вигідними.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
В п.6.23. договору зазначено, що цей договір складний в електронному вигляді та розміщений в особистому кабінеті позичальника на сайті за адресою www.loany.com.ua.
Пункт 7 договору містить, серед іншого, реквізити відповідача, її ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, адресу.
Додатком № 1 до договору позики № 555152633080 від 26.07.2021 є Графік платежів 555152633080-1, у якому визначено дата дії позики з 26.07.2021до 24.08.2021, процентна ставка 400,00% річних (1,10% в день), сума позики 3000 грн. та сума відсотків у день 986,40 грн.
Розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором є Додатком № 2 до договору позики № 555152633080 від 26.07.2021, та в ньому визначено реальну річну процентну ставку - 3480,04%, загальну вартість кредиту - 3986,40 грн.
Також позивачем надано Паспорт позики від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», який містить умови аналогічні умовам погодженим сторонами у договорі позики №555152633080 від 26.07.2021 та Додатках № 1 та № 2 до нього.
Договір позики №555152633080 від 26.07.2021, Графік платежів, Розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, Паспорт позики - підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (смс-код) 8387.
Відповідно до довідки про ідентифікацію по договору №555152633080 від 26.07.2021, складеною ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», клієнт ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з якими укладено договір № 555152633080 від 26.07.2021, ідентифікований. Акцепт договору позичальником (підписання одноразовим ідентифікатором): 8387; час відправки ідентифікатора позичальнику - 26.07.2021; номер телефону - НОМЕР_4 .
Відповідно до наданої позивачем квитанції, через платіжну систему LIQPAY 26.07.2021 о 16:01 перераховано 3000 грн на картку НОМЕР_7 *32.
Згідно з довідкою, яка видана директором ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» позивачу,ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , видана онлайн позика за договором № 555152633080 відповідно до транзакції №1716493962 від 26.07.2021 через платіжну систему LIQPAY на картку НОМЕР_7 *32.
Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260422/85350-БТ від 27.04.2026, на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , емітовано карту № НОМЕР_6 , на яку 26.07.2021 відбулось зарахування коштів на суму 3000 грн,номер телефону НОМЕР_4 був/є її фінансовим номером.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним позивачем, заборгованість за кредитним договором № 555152633080 від 26.07.2021 станом на 27.02.2026 становить 7684,80 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4684,80 грн.
18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 555152633080 від 26.07.2021, що укладений між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та позичальником, яким є ОСОБА_1 , що підтверджується копією даного договору та копією реєстру боржників до Договору факторингу № 18/12-2023 від 18.12.2023.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 18/12-2023 від 18.12.2023, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 555152633080 від 26.07.2021  в сумі 7684,80 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами вимоги 4684,80 грн.
Частиною 1ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Приписами ч. 2ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно приписів ст.12, ч. 1, 5-7 ст.81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ТОВ «Факторинг Партнерс» таким, що підлягає задоволенню через наступне.
Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі.
При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
В даній справі судом встановлено, що договір позики №2129788 від 13.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , а також кредитний договір № 555152633080 від 26.07.2021 між  ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді із застосуванням відповідачем електронного підпису відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Зокрема, у вказаних договорах сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгацію тощо.
Вказані договори є дійсними, у судовому порядку не оскаржувалися.
Доводи представника відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження укладення цих договорів, не можуть бути взяті до уваги, оскільки за нормами Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим.
Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорах електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідачем не надано.
Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що її персональні дані (зокрема, особисті дані, паспортні дані, РНОКПП, номер телефону тощо) були використані Товариствами «Лінеура Україна» та «Київська торгово-інвестиційна компанія» для укладення договорів від її імені. У матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення відповідача до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій.
Відповідно до положень ч. ч. 1 - 3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Із наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина 3 статті 100 ЦПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини 2 статті 76 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження своїх вимог надав суду електронні докази в паперовому вигляді, завіривши їх належним чином (шляхом накладення електронного підпису, оскільки позов та додані до нього додатки подані до суду через систему «Електронний суд»), відповідність їх оригіналам у суду не викликає сумнівів.
Як вже зазначалось, правомірність укладених договорів як правочинів ким-небудь із сторін не оспорена, тому вони є чинними і обов`язковими для виконання.
Твердження представника відповідача у відзиві на позов про те, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх документів на підтвердження надання відповідачу кредитних, суд відхиляє з огляду на наступне.
Як вже зазначалось, кошти, які були надані ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу у позику у розмірі 3000 грн, 13.07.2021 були перераховані на її картковий рахунок (картка позичальника, яка зазначена ним у договорі № НОМЕР_5 у п.2.1.), що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.03.2024 за №1-0103 та інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260422/85350-БТ від 27.04.2026 про емітування на ім`я відповідачки карти № НОМЕР_6 , на яку 13.07.2021 відбулось зарахування коштів на суму 3000 грн.
Надання відповідачці кредитних коштів від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», також підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260422/85350-БТ від 27.04.2026, про зарахування на картку, емітовану на ім`я ОСОБА_2 , № НОМЕР_6 , 26.07.2021 коштів на суму 3000 грн, а також квитанцією та довідкою директора ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» проперерахування онлайн позики за договором № 555152633080 відповідно до транзакції №1716493962 від 26.07.2021 через платіжну систему LIQPAY на картку НОМЕР_2 .
Вказані докази суд вважає належними та допустимими. Водночас, відповідачем не надано і не представлено суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить.
Так, відповідач мала можливість в якості доказу надати суду довідку з банку про неналежність їй вищезгаданої картки, або, маючи доступ до свого карткового рахунку, надати виписку на підтвердження ненадходження коштів від первісних кредиторів на виконання умов вищевказаного договору.
Тобто ОСОБА_1 не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
Натомість, відповідач не надала суду таких доказів, у т.ч. виписки по зазначеному картковому рахунку за спірний період на підтвердження факту незарахування кредитних коштів, враховуючи, що ТОВ «Факторинг Партнерс» не є первісним кредитором та не є банківською установою.
Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеними договорами.
Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих кредитних коштів зі сплатою процентів за користування кредитом.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами №12129788 від 13.07.2021 та № 555152633080 від 26.07.2021 не виконала, у передбачені в договорі строки грошові кошти не повернула та нараховані проценти не сплатила, за вказаним договорами виникла заборгованість.
Як вбачається з матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитними договорами проведений первісними кредиторами до відступлення прав вимог, відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив.
При цьому, суд погоджується з розміром заборгованості за договором №12129788 від 13.07.2021, у т.ч. за процентами за користування кредитом, так як він здійснений за 120 днів користування кредитом згідно з п.4.2.5. кредитного договору, відповідно до якого загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 договору та періоди пролонгації). При цьому оскільки відповідачем не виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розрахунок здійснений за стандартною процентною ставкою.
Також суд погоджується з розміром заборгованості, у т.ч. за процентами за користування кредитом, яку позивач просить стягнути за договором № 555152633080 від 26.07.2021, так як він здійснений як у межах строку кредитування, так і в межах періоду прострочення (але не більше 30 днів поспіль) відповідно до п.1.1.2 договору позики за стандартною процентною ставкою.
Отже, нарахування процентів здійснювалось в межах строків визначених та погоджених сторонами договорів.
Розмір та порядок нарахування процентів погоджений сторонами вищевказаних договорів, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.
Також суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування розрахунку позивача.
Також суд враховує, що відбулась заміна первісних кредиторів, до позивача перейшли права ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», і позивач має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.
Так, позивачем надані копії договорів факторингу, витяги з реєстрів боржників до вказаних договорів, які є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносин.
Надані витяги з реєстрів боржників до договору факторингу та відступлення права вимоги оформлені та підписані сторонами договорів, містять інформацію про ІПН боржника, реквізитів кредитних договорів та розмір заборгованості.
Будь-яких обставин, за яких правомірність правочинів про відступлення права вимоги, на підставі якого відбувся перехід права вимоги від первісних кредиторів до позивача ТОВ «Факторинг Партнерс», судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.
Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу.
Так, в межах цієї справи позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» отримував правову допомогу від адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», що підтверджується Договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, заявкою на надання юридичної допомоги №2839 від 01.01.2026, витягом з Акту №27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі - 9000,00грн., що відповідно до витягу з акту №27 від30.01.2026 складається з вартості послуги за надання усної консультації з вивчення документів (2 години) - 3000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 години) - 6000,00 грн.
Згідно з ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За висновком, викладеним у п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, § 268).
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Оцінивши обставини справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації спірних правовідносин - стягнення кредитної заборгованості, усталеність законодавства та судової справи в цій категорії справ, обсяг фактично наданих адвокатом послуг: усна консультація, складання позовної заяви, яка здебільшого містить цитування норм чинного матеріального та процесуального законодавства, є типовою та шаблонною, витраченим на це часом: загалом 4 години з урахуванням того, що правова допомога надається за відповідним договором щодо невизначеного кола боржників, виходячи з критеріїв реальності адвокатських послуг, розумності їх розміру, принципів верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу 9 000,00 грн завищеним, неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних наданих послуг, а також ціною позову. В даному випадку позивач не довів, що визначений ним розмір правової допомоги повною мірою відповідає принципам розумності та співмірності.
З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі і вважає, що цей розмір необхідно зменшити до 4 000,00 грн, стягнувши цю суму з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХ В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Парнерс» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, заборгованості за кредитним договором №555152633080 від 26.07.2021 та кредитним договором №2129788 від 13.07.2021 в загальному розмірі 17524,80 грн, в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 2662,40 грн., понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., усього 24 187 (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        М.В. Сидорова