Справа № 750/3110/26
Провадження № 2/750/2114/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря – Левченка К.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 , 
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
третя особа – ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

у березні 2026 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача згідно судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2026 року на користь  ОСОБА_2  на неповнолітню дитину – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1  у розмірі 1/4 частини заробітку, до 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Обґрунтував позивач свій позов тим, що судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2026 року у справі № 750/2018/26 стягнуто із  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2026 року та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача зазначає, що у позивача погіршився фінансовий стан та значно погіршився стан здоров`я. З 2022 року позивач проходить службу у Збройних Силах України. Крім того, з 2022 року він вже сплачує аліменти відповідно до судового наказу №734/883/22 виданого 14 червня 2022 року Козелецьким районним судом Чернігівської області, яким з позивача на користь третьої особи стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.06.2022 року, тобто з моменту подачі заяви. Тобто за двома вказаними судовими наказами з позивача стягуються аліменти у розмірі 50% від його заробітку(доходу). Це значно погіршує матеріальний стан позивача, так як збільшились витрати на лікування у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я. Позивач вимушений періодично проходити лікування як в умовах стаціонару, так і амбулаторно, постійно приймає ліки, кількість та вартість яких весь час збільшується.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідач надіслала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що вимога про зменшення розміру аліментів порушує інтереси їх дитини. Дочка хворіє та потребує лікування. Також, відповідач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, через що не має можливості повноцінно працювати. Крім того відповідач зазначає, що вона також має проблеми зі здоров`ям, а тому потребує витрат на ліки та лікування. 
Також, 25.03.2026 відповідач ОСОБА_2 шляхом направлення через підсистему «Електронний суд» подала зустрічну позовну заяву про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на своє утримання у твердій грошовій сумі.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.05.2026 у задоволенні клопотання відповідача про прийняття зустрічної позовної заяви відмовлено з наведенням мотивів такої відмови.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовну заперечували у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 
Позивач та відповідач з 21.09.2023 перебували у шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігові від 19 лютого 2026 року у справі № 750/17449/25 було розірвано (а.с. 18). 
Від даного шлюбу народилася дочка – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).
Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2026 року у справі № 750/2018/26 стягнуто з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2026 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).
Крім того, відповідно до актового запису про народження, позивач має сина – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11)
Судовим наказом Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 червня 2022 року у справі № 734/883/22 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.06.2022 року, тобто з моменту подачі заяви (а.с. 15-16).
Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що позивач перебуває у лавах Збройних Сил України.
Також позивач звернувся до Козелецького районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання сина  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються на підставі судового наказу Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 червня 2022 року у справі № 734/883/22. Провадження у справі №734/1110/26 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів відкрито ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області 19 березня 2026 року, рішення у справі на час розгляду даної справи судом ще не прийнято.
В матеріалах справи наявна копія посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.03.2025, відповідно якого ОСОБА_4 є учасником бойових дій (а.с. 20).
Виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджується, що ОСОБА_4 проходив курси стаціонарного та амбулаторного лікування, що мало місце ще до видання судового наказу у справі №750/2018/26 (а.с. 23-31).
Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що погіршення стану здоров`я позивача мало місце ще до видачі судового наказу, а тому ці обставини були враховані судом при видачі судового наказу, а отже погіршення стану здоров`я позивача після видачі судового наказу належними доказами не підтверджено, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни розміру аліментів. 
Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, наказне провадження — це спрощена процедура, яка має свої особливості, визначені Цивільним процесуальним кодексом України, заява розглядається судом без виклику сторін та без проведення судового засідання, а отже суд базується виключно на документах, доданих до заяви, а тому аргументи та доводи боржника під час видачі судового наказу судом не з`ясовуються.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно частини першої ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:  1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.  Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Судом встановлено, що позивач є батьком двох неповнолітніх дітей і має обов`язок утримувати всіх своїх дітей в рівних частинах.
Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.  Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.  Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.  Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Враховуючи, що позивач має обов`язок в рівній мірі утримувати всіх своїх неповнолітніх дітей, а при видачі судового наказу про стягнення аліментів від 02 березня 2026 року у справі № 750/2018/26 не було відомо суду та враховано ту обставину, що з позивача стягуються аліменти на його неповнолітню дитину за судовим наказом у справі № 734/883/22, а тому, враховуючи матеріальне становище позивача, наявність у нього хронічних захворювань, а також ту обставину, що позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання сина за судовим наказом від 14 червня 2022 року у справі №734/883/22, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача за судовим наказом на утримання неповнолітньої дочки –  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5  до 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з метою як найкращого забезпечення інтересів всіх дітей позивача.
Щодо доводів відповідача про неможливість зменшення розміру аліментів у зв`язку з необхідністю понесення у майбутньому витрат на лікування дитини сторін, суд враховує, що ст.185 СК України передбачено можливість відшкодування додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) за наявності доказів, що підтверджують такі обставини.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги  ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до  ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) про зменшення розміру аліментів – задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, стягнутих згідно судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2026 року у справі № 750/2018/26 із  ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_2  на неповнолітню дитину – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 14.05.2026.

Суддя