179/1106/25
2/179/42/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року  Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ковальчук Т.А. 
при секретарі Хорольській І.П.
за участю: 
позивача   ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача   ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позивач посилається на те, що 04.04.2025 року близько 10:00 години, під час лунання повітряної тривоги, група учнів ввіреного їй класу самовільно (без попередження будь-кого з педагогічних працівників та без дозволу) покинула учбовий заклад. Донька Відповідача, ОСОБА_4 , також перебувала у складі даної групи учнів. Вчитель має гарантувати, що діти перебувають в укритті під час повітряної тривоги, тобто, вчасно повідомити про загрозу, супроводжувати до укриття і залишатися там з учнями до відбою повітряної тривоги. Тож, попри те, чи закінчилися у вчителя уроки за розкладом, залишати укриття до закінчення повітряної тривоги педагоги й учні не мають права: "Вихід зі споруди здійснюється в разі надходження інформації про відсутність небезпеки (після уточнення обстановки в районі споруди), а також у випадках вимушеної евакуації в порядку встановленому командиром (відповідальною особою)" (пункти 15-16 "Порядку заповнення та перебування в спорудах фонду захисних споруд цивільного захисту"). 

Проте, педагог не може фізично утримувати або розшукувати тих дітей, які самовільно залишили школу дорогою до укриття. У такому випадку вчитель повідомляє батьків цих дітей, які самовільно вийшли із закладу освіти, та адміністрацію закладу. 

З метою інформування батьків учнів у мобільному застосунку Viber було створено чат, у якому нею, як класним керівником, доводиться до відома батьків важлива інформація, що потребує їх уваги. 

Таким чином, як тільки позивачці стало відомо про самовільне залишення учнів з приміщення школи, зазначену інформацію виклала у батьківський чат у застосунку Viber, оскільки діти є неповнолітніми та у повній мірі не усвідомлюють небезпеку та загрозу власному життю.

Окрім того, якщо з дитиною трапиться нещасний випадок, відповідальніс буде нести педагогічний працівник, який відпустив дитину саму. Це може стати підставою для притягнення працівника до відповідальності за ст. 137 Кримінального кодексу за неналежне виконання обов?язків щодо охорони життя та здоров?я дітей. 

ІНФОРМАЦІЯ_1 - батько ОСОБА_5 , Відповідач ОСОБА_2 , сприйняв повідомлення позивачки у батьківський чат як особисту образу.

Обурений оприлюдненням прізвища його доньки у батьківському чаті, Відповідач здійснив дзвінок на особистий телефонний номер та, застосовуючи нецензурні висловлення погрожував позивачці розправою. Вимагав вибачення перед його донькою у присутності школи за неприпустиме поводження із дитиною. Погрожував прикласти зусиль для звільне позивачки з учбового закладу із ганьбою. Усі спроби прояснити ситуацію та донести до відома батька небезпеку перебування його дитини поза приміщенням школи під час повітряної тривоги - результату не принесли, Відповідач продовжив свої погрози та нецензурні висловлювався на її адресу.

Емоційне напруження, спричинене телефонною розмовою з батьком учениці, під час якої він поводився агресивно та висловлював погрози, стало пусковим механізмом для нервового зриву у позивачки та призвело до фізичного ускладнення у вигляді защемлення нерва на обличчі, що, у свою чергу, спричинило раптову асиметрію обличчя, слабкість м?язів та біль, порушення роботи нервової системи вимагало негайного медичного втручання. 

08.04.2025 року по 18.04.2025 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КП «Магдалинівська ЦЛ МСР» із діагнозом нейропатія - компересійна ішемія ліцевого нерва. 

На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає стягнути з відповідача суму майнової шкоди у розмірі 16 639,44 грн та моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. 

Відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що його вини в даній ситуації немає.

Представник відповідача заперечив проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 

08 травня 2026 року у судовому засіданні були допитані свідки.

У якості свідка була допитана ОСОБА_6 , яка повідомила, що вона є директором ліцею і про даний конфлікт дізналась від вчителя ОСОБА_1 , яка вказала, що діти покинули ліцей і не прийшли до укриття. Вчителі ліцею несуть відповідальність за життя дітей під час їхнього перебування в ліцеї. ОСОБА_1 зобов`язана була повідомити батьків про те, що під час повітряної тривоги діти не зреагували на необхідність спуститись в укриття, а покинули ліцей і пішли в невідомому напрямку.

ОСОБА_6 вела особисто телефонну розмову з відповідачем, яку записала на диктофон, де відповідач висловлювався нецензурною лайкою як у її бік, так і у бік класного керівника ОСОБА_1 , погрожував їх звільненням з роботи.

У якості свідка була допитана ОСОБА_7 , яка повідомила, що зі слів ОСОБА_1 знає про те, що ОСОБА_2 ображав вчителя. Підстав не довіряти ОСОБА_1 вона не має.

У якості свідка була допитана ОСОБА_8 , яка повідомила, що зі слів директора ліцею їй стало відомо, що ОСОБА_1 має погане самопочуття та у зв`язку з цим ОСОБА_8 надавала позивачці медичну допомогу.

У якості свідка був допитаний ОСОБА_9 , який повідомив, що він є сином ОСОБА_1 та бачив, що вона була дуже схвильованою та засмученою на наступний день після конфлікту та мала погане самопочуття.

У якості свідка був допитаний ОСОБА_10 , який повідомив, що він є чоловіком ОСОБА_1 , яка була дуже схвильованою та засмученою ввечері після повернення з ліцею. ОСОБА_1 мала погане самопочуття і на наступний день, у зв`язку з чим змушена була звернутись за допомогою в лікарню.

У якості свідка була допитана ОСОБА_11 , яка повідомила, що зі слів близької родички ОСОБА_1 їй відомо, що позивачка мала такі проблеми зі здоров`ям і до вказаного конфлікту і навіть сама позивачка їй про це розповідала. У зв`язку з цим не має причин вважати, що вказаний стан спричинений саме конфліктом між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У якості свідка була допитана ОСОБА_4 , яка повідомила суду, що вчитель ОСОБА_1 здійснювала щодо неї тиск і булінг.

01 червня 2026 року у судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що є подругою ОСОБА_13 і внаслідок чого була свідком булінгу щодо ОСОБА_13 зі сторони вчителя ОСОБА_1 

01 червня 2026 року у судовому засідання судом в якості належного та допустимого доказу було прийнято флеш-носій доданий до позовної заяви. На вказаному носії міститься аудіо-запис розмови позивача, директора ліцею та відповідача, під час якої ОСОБА_2 нецензурною лайкою висловлюється в бік директора та вчителя.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 працює в Поливанівському ліцеї Магдалинівської селищної ради з 09.01.2008 року по теперішній час, що підтверджуться довідкою виданою за підписом директора ліцею (а. с. 7). 

Характеристикою ОСОБА_1 , як вчителя, встановлено, що дисциплінарних стягнень відносно неї не застосовувалось, скарг зі сторони батьків, учнів не надходило, лише позитивні відгуки.(а.с.8)

Довідкою Поливанівського ліцею підтверджено факт, що 04.04.2025 року ОСОБА_1 отримала фізичний вплив на здоров`я, що виражено в хвилюванні, високому тиску, озноб, тремтіння рук. (а.с.10)

Свідченнями директора ліцею ОСОБА_6 , підтверджено факт того, що відбувся конфлікт між вчителем ОСОБА_1 та батьком учениці ліцею – ОСОБА_2 . У ході конфлікту відповідач ображав працівників ліцею (директора та вчителя) нецензурною лексикою та вимагав вибачення від вчителя за те, що вона повідомила у закритому батьківському чаті про те, що група учнів покинула приміщення ліцею, попри відсутність згоди на це вчителя в умовах повітряної тривоги. (а.с.9)

Випискою №1524 від 08.04.2025 року встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом – компресійна ішемія лицевого нерва зліва. (а.с.11)
Квитанціями про придбання медикаментів та ліків позивачка підтверджує витрату коштів на лікування у розмірі 16 639,44 грн. (а.с.12-16)

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

ч.1 ст. 6 Закону України «Про освіту» встановлено засади та принципи освітньої діяльності, зокрема забезпечення рівного доступу до освіти без дискримінації за будь-якими ознаками, формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками, забезпечення та розвиток безпечного і здорового освітнього середовища в закладах освіти. 

Статтею 54 Закону України «Про освіту» встановлено, що педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам.

Міністерство освіти та науки України вказує, що у разі повітряної тривоги педагог повинен зупинити заняття та закцентувати школярів на необхідності прямувати до безпечного місця. Під час повітряної тривоги всі учні мають бути в укритті.

Коли діти знаходяться в закладі освіти, за їхнє життя та здоров`я відповідають педагогічні працівники. Власне, вчитель “є відповідальним за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу; … здійснює контроль за виконанням здобувачами освіти правил (інструкцій) з безпеки” (це визначено в підпунктах 1, 5 пункту 6 розділу IV Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти).

У випадку залишення приміщення закладу освіти неповнолітнім учнем, вчитель зобов`язаний докласти зусиль, а саме повідомити батьків про відсутність дитини в навчальному закладі без поважних на те причин.

Судом встановлено, що вчитель ОСОБА_1 належним чином повідомила батьків про можливу небезпеку для життя, здоров`я дітей, які покинули приміщення навчального закладу під час повітряної тривоги.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях (зокрема F.O. v. Croatia (заява № 29555/13, від 22 квітня 2021 року) зазначав про необхідність оперативної та ефективної реакції школи й органів влади на повідомлення про булінг та інші загрози для дитини.

У справі F.O. v. Croatia Суд зазначив, що вчитель перебуває в особливих відносинах зі здобувачами освіти, має авторитет і соціальну відповідальність, а взаємини в освітньому середовищі повинні будуватися на повазі до людської гідності. Хоч справа стосувалася неправомірної поведінки вчителя щодо учня, Суд окремо наголосив на важливості поваги до гідності всіх учасників освітнього процесу.

У Законі України «Про освіту» закріплено, що учасники освітнього процесу зобов`язані дотримуватися принципів взаємоповаги, поваги до честі та гідності інших осіб.

Також батьки зобов`язані поважати гідність, права, свободи та законні інтереси інших учасників освітнього процесу, зокрема педагогічних працівників.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зазнала матеріальної шкоди, що виразилась у витраті певної суми коштів на лікування, внаслідок конфлікту між нею та ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У зв`язку із вище наведеним, суд приходить до висновку про задоволення відшкодування збитків у розмірі 16 639,44 грн, які пов`язані із лікуванням позивачки.

Щодо відшкодування нематеріальної (моральної) шкоди в розмірі 15 000 грн суд приходить до наступного.

Положеннями стаття 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи характер правопорушення та глибину фізичних, душевних страждань, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 5000,00 (п`яти тисяч гривень) грн., що буде достатнім та співмірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, виходячи з досліджених доказів, судом встановлено, що позивачка дійсно отримала збитки та шкоду неправомірними діями відповідача, що зумовлює часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 23, 1166, 1195 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 збитки у загальному розмірі 21639,44 грн (двадцять одна тисяча шістсот тридцять дев`ять гривень 44 коп), що складається із:
-16 639,44 грн – майнова шкода;
-5 000,00 грн – немайнова (моральна) шкода.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати розмірі 828,3 грн (вісімсот двадцять вісім гривень 30 копійок).

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя       Т.А.Ковальчук