Справа № 369/5419/26
Провадження № 3/369/4580/26 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
09.06.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Оленіч Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 970056 від 26.02.2026р., 13.12.2025р. о 10.00год. за місцем проживанням, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила сварку зі своєю донькою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спричинила їй тілесне ушкодження, а саме рану лоба справа, чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що 13.12.2025р. о 10.00год. між нею та її донькою дійсно сталася сварка через те, що донька її не слухає, на зауваження з приводу своєї поведінки не реагує, однак фізичного насильства щодо своєї доньки вона не вчиняла. Зазначила, що після розлучення зі своїм чоловіком у них тривають судові процесі з приводу визначення місця проживання дітей. На теперішній час молодший син проживає з нею, а донька – з татом. Вважає, що колишній чоловік подав відповідну заяву у поліцію з приводу нібито домашнього насильства, оскільки мав намір використати це в судовому процесі з приводу визначення місця проживання дітей. 
Свідок, ОСОБА_3 , у судовому засіданні пояснив, що поведінка його колишньої дружини, ОСОБА_1 буває не стабільна, іноді вона веде себе адекватно, а іноді буває занадто суворою з їх спільними дітьми. Від доньки він неодноразово чув скарги, що мати може підвищувати тон, погрожувати, а 13.12.2025р. взагалі вдарила доньку по лобу, від чого у неї була рана. Не дивлячись на те, що з їх донькою не завжди буває просто знайти спільну мову через підлітковий вік і склад характеру, однак вважає, що дії ОСОБА_1 не можуть бути виправданими. Також пояснив, що звернувся до поліції із заявою на колишню дружину тільки через місяць після відповідної події, оскільки спочатку не хотів подати заяву у поліцію, а потім вирішив, що поведінка ОСОБА_1 відносно дітей вимагає реагування. Той факт, що він звернувся до правоохоронних органів в період коли триває судовий процес з приводу визначення місця проживання дітей вважає збігом обставин.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що працює у ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП. До нього надійшла заява від ОСОБА_3 з приводу того, що ОСОБА_1 вдарила свою доньку. За результатами проведення бесіди з дітьми психологом КЗ Борщагівського центру соціальної підтримки дітей та сімей при Борщагівській сільській раді Бучанського району, за його участі, було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до ч. 2 ст. 251 КПК України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За правилами статті 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до змісту частини 2 статті 173-2 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 2 статті 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
В якості доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства надано протокол про адміністративне правопорушення від 26.02.2026; письмову заяву ОСОБА_3 від 15.01.2026; медичну довідку від 13.12.2025, відповідно до якої у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: відкрита рана лоба справа з ділянкою петехіального висипу; письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких вона вказує, що між нею та її мамою стався конфлікт, внаслідок якого мати її вдарила по лобу, при цьому був присутній молодший брат.
При перегляді відео бесіди психолога КЗ Борщагівського центру соціальної підтримки дітей та сімей при Борщагівській сільській раді Бучанського району з дітьми, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , з приводу подій, що сталися 13.12.2025, встановлено, що ОСОБА_6 , який є молодшим братом ОСОБА_2 , не бачив, щоб мама била його сестру, а ОСОБА_2 зазначає, що між нею та матір`ю трапляються часті конфлікти через те, що мати хоче її контролювати.
Відповідно до аудіо запису, наданого ОСОБА_3 , зробленого ним у лікарні під час огляду його доньки лікарем, ОСОБА_2 зазначає, що між нею та матір`ю стався конфлікт, при цьому вона не може точно згадати, звідки з`явилась рана на лобі, чи від того, що її вдарила мати, чи від того, що вона впала на підлогу. 
З огляду на викладене наявні у справі матеріали не підтверджують, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на завдання шкоди чи приниження доньки. Описані в протоколі події мали побутовий, конфліктний характер і не свідчать про наявність умислу, який є обов`язковою ознакою домашнього насильства.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суддя виходить із того, що протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_2 , які відрізняються від того, що вона вказувала при бесіді з психологом та при огляді у лікаря, не є беззаперечним підтвердженням вини ОСОБА_1 . Відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (пункт 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з посиланням на справу «Авшар проти Туреччини», вина особи має бути доведена переконливими, достовірними доказами, чого в цій справі не встановлено.
Отже, хоча ситуація мала окремі ознаки конфлікту в побуті, її зміст не свідчить про наявність мети або дій, притаманних домашньому насильству, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП немає.
Таким чином, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись 245, 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:           Ю.В.Оленіч