ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2026 р. Справа№ 910/13126/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Євсікова О.О.
суддів: Корсака В.А. 
Алданової С.О. 

за участю:
секретаря судового засідання: Лукінчук І.А.,
представників сторін:
від позивача: Чумак В.П.,
від відповідача: Рябуха А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 (повний текст складено 29.12.2025)
у справі № 910/13126/25 (суддя Спичак О.М.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто»
до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція»
про стягнення 714 047,64 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.
У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» (далі - Підприємство) 714 047,64 грн, з яких 656 500,00 грн основного боргу - попередньої оплати (авансу), 15 809,96 грн 3% річних та 41 737,68 грн інфляційних втрат.
На обґрунтування заявлених вимог Товариство зазначає, що Підприємство не виконало обумовлені договором №15/е/24 від 17.01.2024 на виконання експертизи роботи, строк дії договору закінчився 31.12.2024, а тому Товариство просить стягнути з Підприємства сплачену за цим договором попередню оплату (аванс) у розмірі 656 500,00 грн, а також нараховані 3% річних та інфляційні втрати.

Позиції учасників справи.
Підприємство у відзиві на позовну заяву проти заявлених до нього вимог заперечило та зазначило, що строк виконання ним зобов`язань за договором №15/е/24 від 17.01.2024 на виконання експертизи навіть не розпочався, оскільки початок його перебігу пов`язаний з 100% оплатою позивачем вартості експертизи, тоді як Товариство здійснило попередню оплату лише 656 500,00 грн, а також пов`язаний з наданням позивачем всіх необхідних документів, що Товариство також не здійснило.

Товариство надало відповідь на відзив, а Підприємство - заперечення на відповідь на відзив, у яких сторони заперечують проти доводів один одного.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 відмовлено у позові.
За висновком суду, оскільки позивач не виконав свої зобов`язання за договором №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024, а саме не сплатив попередню оплату у повному обсязі та не надав всі необхідні для проведення робіт документи, відсутні підстави вважати, що відповідач прострочив виконання робіт за вказаним договором, оскільки саме з виконанням позивачем вказаного обов`язку пов`язаний початок строку виконання відповідачем свого обов`язку виконати роботи за цим договором.
Оскільки позивач не довів суду належними та допустимими доказами наявності підстав для виникнення у відповідача обов`язку повертати позивачу грошові кошти у розмірі 656.500,00 грн, суд дійшов висновку про відмову у вказаній частині позовних вимог.
Відмовляючи у задоволенні вимог Товариства про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначив, що вони нараховуються у випадку виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання (позивач не довів виникнення у відповідача обов`язку повернути суму попередньої оплати) та поділяють долю основного зобов`язання (суд відмовив у позові про стягнення суми основного боргу).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 29.12.2025, Товариство звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову Товариства до Підприємства про стягнення коштів у сумі 714 047,64 грн в повному обсязі; стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 12 852,86 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
Скаржник вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ч. 4 ст. 612, ч. 1 та ч. 2 ст. 613 ЦК України (прострочення кредитора), проте прострочення кредитора (позивача) відсутнє у зв`язку з фактичним проведенням відповідачем експертизи та наданням позивачу за її результатами акта передачі-приймання виконаних робіт та Експертної оцінки замість Експертного звіту; не врахував норми ч. 2 ст. 852 та ч. 3 ст. 858 ЦК України, якими передбачено право позивача відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків у зв`язку з істотним відступом відповідачем від умов договору №15/е/24 у частині надання за результатом проведення експертизи Експертної оцінки замість Експертного звіту. 
Крім того, за доводами Товариства, суд не довів обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а саме пов`язаність початку строку виконання відповідачем свого обов`язку виконати роботи за Договором №15/е/24 з наданням позивачем документів та проведенням оплати, та не надав оцінки доводам позивача щодо неотримання ним листів з недоліками проектної документації на електронну пошту, що призвело до ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову.

Позиції учасників справи.
Підприємство надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів та вимог Товариства заперечує, наводить власні доводи на їх спростування, просить відмовити у їх задоволенні, оскаржуване рішення залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Підприємство також надало додаткові пояснення, до яких долучило нові докази та у яких зазначило, що позивач у суді апеляційної інстанції фактично змінив підстави позову, почавши в апеляційному судовому засіданні посилатися на нові обставини - зокрема, пов`язувати вимогу про повернення коштів з одностороннім розірванням договору та припиненням договірних відносин. Водночас під час розгляду справи судом першої інстанції такі обставини не заявлялися та не були предметом судового розгляду.

Товариство надало письмові пояснення, у яких заперечило проти прийняття судом апеляційної інстанції доказів, долучених до поданих Підприємством письмових пояснень.

Підприємство надало заперечення проти поданих Товариством письмових пояснень.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Владимиренко С.В.
12.02.2026 матеріали справи №910/13126/26 надійшли до Північного апеляційного господарського суду. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2026 справа №910/13126/25 передана на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В.).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 у справі №910/13126/26. Розгляд справи призначено на 23.03.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 відкладено судове засідання до 22.04.2026.
22.04.2026 колегія суддів у судовому засіданні оголосила перерву у судовому засіданні до 01.06.2026 на підставі ст. 216 ГПК Україна.
У судовому засіданні 01.06.2026 суд долучив до матеріалів справи письмові пояснення, у долученні додаткових доказів до матеріалів справи відмовив. 

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
26.07.2023 Товариство (виконавець) уклало з Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» (замовник) договір №26/07-23 (далі - договір №26/07-23), за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання за плату, відповідно до умов цього договору виконати проектні та вишукувальні роботи по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» (Коригування проекту) (45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт) (ІА01-9 Проектування та будівництво) (роботи з проектування).
Згідно з п. 1.3 договору №26/07-23 від 26.07.2023 результатом виконаних робіт є проектна документація (надалі - документація), затверджена в установленому порядку, яка повністю відповідає Технічному завданню (Додаток №1 до договору, який є невід`ємною частиною договору).
У разі необхідності залучення до виконання робіт спеціалістів чи інших проектних організацій виконавець залучає в процесі проектування такі організації на умовах субпідряду після узгодження з замовником. Розрахунки за виконані роботи з субпідрядними організаціями виконавець здійснює самостійно (п. 1.5 договору №26/07-23 від 26.07.2023).
Відповідно до п. 4.3 договору №26/07-23 від 26.07.2023 роботи вважаються виконаними після передачі виконавцем замовнику готової проектної документації, яка отримала позитивний експертний звіт експертної організації та внесена в повному обсязі до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відповідно до Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 №681, відповідно до умов завдання на проектування та вимог чинного законодавства (на стадії, що підлягає затвердженню), а також повного комплекту погодженої в установленому порядку проектної документації, необхідної для виконання будівельних робіт (на всіх стадіях проектування), згідно з накладною та Актом здачі-приймання виконаних робіт. Проходження експертизи здійснюється у терміни, передбачені чинним законодавством. Проведення експертизи, у тому числі повторної, оплачується за рахунок виконавця.
17.01.2024 Товариство (замовник) уклало з Підприємством (виконавець) договір №15/е/24 на виконання експертизи проектно-кошторисної документації за проектом: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» (Коригування) (далі - договір №15/е/24), за умовами якого замовник доручає виконавцю проведення експертизи якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог щодо міцності, надійності та довговічності об`єктів будівництва, його експлуатаційної безпеки, зокрема, вимог з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, інженерного забезпечення; пожежної та техногенної безпеки, охорони праці; санітарного і епідеміологічного благополуччя населення; екології; енергозбереження; кошторисної частини проектної документації (далі - Експертиза) та надати Експертний звіт, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.
Згідно з п. 1.3 договору №15/е/24 результати робіт надаються замовнику у вигляді Експертного звіту за результатами проведеної експертизи (далі - Експертний звіт).
Вартість проведення експертизи визначається згідно «Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво», затвердженої Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 №281, інших нормативно-правових актів, які визначають порядок розрахунку вартості експертизи (п. 2.1 договору №15/е/24).
Відповідно до п. 2.2 договору №15/е/24 вартість проведення експертизи виконавцем за цим договором становить 1 575 600,00 грн.
До початку робіт у строк не більше п`яти днів з моменту підписання цього договору замовник зобов`язаний перерахувати на рахунок виконавця передплату у розмірі 100% вартості робіт (п. 2.4 договору №15/е/24).
За умовами п. 3.1 договору №15/е/24 замовник зобов`язаний:
- до початку виконання робіт подати виконавцю лист-замовлення та всі необхідні для виконання експертизи матеріали, що передбачені діючими ДБН Д.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», оформлені відповідно до вимог ДСТУ Б А.2.4.-4-2009 «Основні вимоги до проектної та робочої документації», у кількості 3 (трьох) примірників і, на вимогу виконавця, 1 (одного) примірника в електронному вигляді, та надати реєстраційний номер проектно-кошторисної документації з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - ЄДЕССБ);
- письмово попередити виконавця про всі застереження, обмеження та інші чинники, що впливатимуть на належне виконання робіт;
- прийняти та оплатити роботи виконавця в порядку та строки, передбачені цим договором;
- протягом 10 робочих днів після отримання експертного звіту забрати надану на експертизу проектну документацію. Після закінчення зазначеного терміну виконавець не несе відповідальності за збереження проектної документації.
Відповідно до п. 3.2 договору №15/е/24 виконавець зобов`язаний:
- в обумовлений договором строк, якісно та в повному обсязі провести експертизу;
- в разі необхідності для проведення експертизи залучити відповідних фахівців та/або установи і організації;
- надати замовнику належним чином оформлений звіт за результатами проведеної експертизи відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі - Постанова №560) та ДСТУ 8907:2019 «Настанова щодо організації проведення експертизи проектної документації на будівництво». Згідно з п. 15 абзацу 6 (в редакції Постанови КМУ №681 від 23.06.2021) Постанови №560 звіт про результати експертизи проекту будівництва (зокрема додатки до нього) створюється виключно як електронний документ з використанням Реєстру будівельної діяльності;
- повідомити замовника про готовність та дату створення звіту в реєстрі будівельної діяльності;
- повернути замовнику після виконання експертизи отримані від замовника оригінали проектної документації.
Приймання замовником виконаних робіт за цим договором оформлюється актом передачі-приймання виконаних робіт (далі - акт). Обов`язок зі складання та надання акта покладається на виконавця (п. 5.1 договору №15/е/24).
Згідно з п. 5.2 договору №15/е/24 після закінчення експертизи виконавець повинен надати замовнику акт передачі-приймання виконаних робіт у двох примірниках.
Якщо замовник протягом 10 робочих днів з моменту отримання акта без надання відповідних обґрунтованих письмових пояснень відмовляється чи будь яким іншим чином ухиляється від прийняття виконаної роботи (дія, бездіяльність), то вважається, що замовник прийняв результат роботи і в подальшому позбавляється права посилатися на недоліки виконаної роботи, які могли бути встановлені при належному способі її прийняття (п. 5.4 договору №15/е/24).
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань (п. 9.1 договору №15/е/24).
17.01.2024 платіжною інструкцією №11 Товариство сплатило Підприємству 656 500,00 грн з призначенням платежу «оплата за експертизу якості проектних рішень на об`єкті: Буд-во Поділ. Мостового переходу ч/р р. Дніпро у м. Києві зг. Дог. №15/е/24 від 17.01.2024, у т.ч. ПДВ 20% = 109 416,67 грн».
Листом вих. №01-05/03/2024 від 05.03.2024 Товариство повідомило Підприємству про неможливість надати повний пакет документів, необхідних для проведення експертизи та у зв`язку з цим просило зупинити дію договору №15/е/24.
Листом вих. №01-29/07/2024-СА від 29.07.2024 Товариство просило Підприємство відновити проведення експертизи за Договором №1500/е/23 від 15.12.2023.
Листом вих. 01-05/09/2024-СА від 05.09.2024 Товариство повідомило Підприємство про допущену ним у листі вих. №01-29/07/2024-СА від 29.07.2024 помилку в номері та даті договору, зокрема, вказано договір №1500/е/23 від 15.12.2023 замість договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024. Також з цим листом Товариство направило додаткові документи, необхідні для проведення експертизи.
Листом вих. №01-18/08/2025-СА від 18.08.2025 Товариство просило Підприємство надати на виконання договору №15/е/24 Звіт у строк до 29.08.2025. За текстом цього листа Товариство зауважило, що строк дії договору №15/е/24 закінчився 31.12.2024.
Листом вих. №01-26/08/2025-СА від 26.08.2025 Товариство нагадало Підприємству про необхідність надати Звіт, складений на виконання договору №15/е/24, у строк до 29.08.2025.
Товариство зазначило, що цим листом звертається до Підприємства з нагадуванням про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань (згідно з договором №15/е/24) за отримані авансові бюджетні кошти.
29.08.2025 за результатами проведення робіт за договором №15/е/24 Підприємство направило Товариству затверджену 29.08.2025 Експертну оцінку щодо розгляду проєктної документації на будівництво за проєктом «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» (Коригування проєкту), в якій зазначено, що «за результатами розгляду проєктної документації на будівництво виявлено помилки та недотримання вимог законодавства України у сфері будівництва та нормативних документів, вимог щодо міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки; у тому числі вимог з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення та інженерного забезпечення, кошторисної частини проектної документації, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної безпеки, техногенної безпеки, інженерно - технічних заходів цивільного захисту, у зв`язку з чим проєктна документація на будівництво потребує доопрацювання. Виправлену проєктну документацію на будівництво має бути надано на повторну експертизу».
01.01.2025 Товариство звернулося до Підприємства з листом вих №01-01/09/2025-СА від 01.09.2025, у якому зазначило, що станом на 01.09.2025 Підприємство не передало йому Експертний звіт за результатами проведеної експертизи та просило повернути авансовий платіж у розмірі 656 500,00 грн до 12.09.2025.
04.09.2025 Товариство направило Підприємству лист вих. №02-04/09/2025-СА від 04.09.2025, в якому повідомило, що оскільки за результатами експертизи воно отримало Експертну оцінку з додатками у вигляді зауважень, а не Експертний звіт, то йому (Товариству) необхідний додатковий термін до 15.09.2025 для опрацювання отриманих документів та підтвердження і підписання Акта виконаних робіт або направлення своїх зауважень до Акта виконаних робіт. Товариство зазначило, що за результатами опрацювання документів направить додаткове повідомлення.
10.09.2025 Товариство листом №01-10/10/2025-CА повідомило Підприємство, що відповідно до п. 1.3 договору №15/е/24 результати робіт надаються замовнику у вигляді Експертного звіту за результатами проведеної експертизи, тоді як Підприємство вручило під підпис директору Товариства Експертну оцінку (а не Експертний звіт) з додатками, а також акти виконаних робіт від 29.08.2025 на суму 656 500,00 грн, що не є виконанням умов договору №15/е/24.
Товариство у цьому листі також зазначило, що оскільки виконавець не передав замовнику Експертний звіт, неможливо здійснити його реєстрацію в системі ЄДЕССБ та, відповідно, неможливим є підписання та повернення примірника акта виконаних робіт; Товариство повідомило, що відмовляється від прийняття виконаних виконавцем робіт у зв`язку з односторонньою заміною виконавцем предмету зобов`язання, що є неналежним виконанням умов договору виконавцем.
Листом вих. №539-07/к від 18.09.2025 Підприємство повідомило Товариству, що за умовами договору вартість проведення експертизи складає 1 575 600,00 грн, які Товариство як замовник мало сплатити у розмірі 100% до початку робіт у строк не більше 5 днів з моменту підписання договору, однак всупереч умовам договору №15/е/24 Товариство (замовник) сплатило лише 656 500,00 грн. 
Підприємство зауважило на тому, що згідно з п. 4.2, 4.3 договору відлік строку початку експертизи починається з дати отримання виконавцем (Підприємцем) повного пакета документів для проведення експертизи та повної сплати вартості послуг, а в разі надання неповного пакету документів строк початку документів починається після надання останнього документа. Крім того, виконавець неодноразово надсилав зауваження щодо проектних рішень листами №07-684/к від 12.09.2024, №07-825/к від 11.12.2024, №07-827/К від 12.12.2024, №07-854/К від 20.12.2024, частина яких не усунута й досі.
Підприємство зазначило, що у відповідь на лист Товариства від 18.08.2025 №01-18/08/2025-СА повідомляло про неусунуті зауваження, а також про те, що для отримання Експертного звіту замовнику необхідно: виправити описані недоліки; провести 100% оплату робіт виконавця за договором; надати реєстраційний номер проектно-кошторисної документації з ЄДЕССБ. Тобто зазначено про необхідність виконання вимог п. 3.1.1, 3.1.3 Договору №15/е/24 на виконання експертизи від 17.01.2024. Однак позивач не виконав жодної із перелічених вимог, у зв`язку із чим надання саме Експертного звіту є об`єктивно неможливим.
Підприємство вказало на те, що листом від 26.08.2025 №01-26/08/2025-СА Товариство звернулося з вимогою виконати зобов`язання згідно з договором №15/е/24 в межах суми отриманих авансових коштів у розмірі 656 500,00 грн. Саме на виконання цієї наполегливої вимоги Підприємство надало результати роботи за отримані авансові кошти у розмірі 656 500,00 грн у вигляді саме Експертної оцінки, отримання якої підтверджено листом Товариства №02-04/09/2025-СА від 04.09.2025.
У цьому листі Підприємство також зазначило, що, виконавши вимогу Товариства, воно сподівалося на добросовісність замовника та уникнення ним проявів суперечливої поведінки, оскільки в даному випадку виконавець діяв собі на шкоду, покладаючись саме на вимоги листа від 26.08.2025. Однак, як вбачається з листа №01-10/10/2025-СА від 10.09.2025, такі сподівання виявились марними та Товариство вдається до поведінки, що суперечить попереднім заявам, чим ставить Підприємство у завідомо несправедливе, нерівне становище та повністю ігнорує власне невиконання умов договору.
Підприємство зауважило на тому, що воно ніколи не відмовлялося від виконання умов договору №15/е/24, однак передумовою для такого виконання є дотримання саме Товариством вимоги п. 3.1.1 та 3.1.3 договору №15/е/24 від 17.01.2024.
Враховуючи вище викладене, Підприємство повторно повідомило, що для отримання Експертного звіту Товариство має виконати вимоги п. 3.1.1 та 3.1.3 договору №15/е/24 та усунути недоліки, про які йому неодноразово повідомлялося.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, 627 ЦК України).
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України (який був чинний на час укладення сторонами договору №15/е/24) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).
Стаття 610 ЦК України визначає порушенням зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання.

Суд встановив, що сторони уклали договір, який за своєю природою є договором про надання послуг.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд встановив, що за умовами укладеного сторонами договору №15/е/24 Підприємство взяло на себе зобов`язання у строк 30 календарних днів після отримання від Товариства 100% попередньої оплати (1 575 600,00 грн) та всіх необхідних для виконання експертизи документів і матеріалів, передбачених чинними ДБН Д.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», та реєстраційного номеру проектно-кошторисної документації з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва провести експертизу та надати належним чином оформлений Звіт за результатами проведеної експертизи. Товариство, у свою чергу, взяло на себе зобов`язання до початку експертизи надати всі необхідні для виконання експертизи документів матеріали, передбачені чинними ДБН Д.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», та реєстраційний номер проектно-кошторисної документації з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також оплатити роботи Підприємства в порядку та строки, передбачені цим договором, а саме - до початку робіт у строк не більше 5 днів з моменту підписання цього договору перерахувати на рахунок виконавця попередню оплату у розмірі 100% вартості робіт (1 575 600,00 грн).
Звертаючись з позовом у справі, що розглядається, Товариство стверджує, що Підприємство не надало у встановлений договором строк Експертний звіт за результатами проведеної експертизи, а тому вважає, що Підприємство має повернути йому попередню оплату (аванс) у розмірі 656 500,00 грн.
Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанови Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17; Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19).
Суд встановив, що Товариство 17.01.2024 сплатило 656 500,00 грн попередньої оплати, в той час як мало сплатити 1 575 600,00 грн. Отже, Товариство 100% попередньої оплати Підприємству не сплатило, в той час як мало здійснити таку оплату у строк 5 днів від дати підписання договору (17.01.2024). Оскільки початок проведення експертизи та відлік строку її проведення пов`язані з проведенням Товариством як замовником 100% попередньої оплати (п. 4.2 договору №15/е/24), яку Товариство не здійснило, колегія суддів вважає, що прострочення Підприємством зобов`язання з проведення експертизи не почалося.
Крім того, Товариство мало надати необхідні для виконання експертизи документів матеріалів, передбачених чинними ДБН Д.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», та реєстраційний номер проектно-кошторисної документації з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, однак такі документи у повному обсязі не надало. За умовами п. 4.3 договору №15/е/24 у разі надання неповного пакета документів строк початку проведення експертизи розпочинається після надання останнього документа. Оскільки початок проведення експертизи та відлік строку її проведення пов`язані з наданням Товариством як замовником повного пакета відповідних документів (п. 4.2 договору №15/е/24), які Товариство у повному обсязі не надало, колегія суддів вважає, що прострочення Підприємством зобов`язання з проведення експертизи не почалося.
Крім того, наявні у справі матеріали свідчать, що Підприємство після неодноразових звернень, в т.ч. щодо надання Товариством необхідних для проведення експертизи документів, оскільки Товариство не виконало жодної з вимог листів Підприємства, надало Товариству Експертну оцінку, затверджену 29.08.2025, за результатами проведення робіт за Договором №15/е/24. Тобто Підприємство врахувало вимогу листа Товариства від 26.08.2025 №01-26/08/2025-СА виконати зобов`язання за договором №15/е/24 в межах суми отриманих авансових коштів у розмірі 656 500,00 грн та на виконання цієї вимоги надало результати роботи за ці кошти у вигляді Експертної оцінки.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.
З огляду на доводи апеляційної скарги колегія суддів відзначає, що, уклавши договір з Підприємством на проведення експертизи, Товариство безумовно знало, які саме зобов`язання на себе воно бере і як виконання ним цих зобов`язань пов`язане в т.ч. з початком виконання Підприємством експертизи. 
Отже, не виконавши у повному обсязі свої зобов`язання за договором (встановлено вище за текстом цього договору), Товариство мало бути обізнане про те, що воно не здійснило повної попередньої оплати та не надало повного пакета необхідних для проведення експертизи документів, Товариство також мало усвідомлювати, що у Підприємства у такому разі не почався відлік строку початку проведення експертизи. 
Зазначене відповідає положенням ст. 612, 613 ЦК України та спростовує відповідні доводи скаржника.
Також колегія суддів відзначає, що в силу приписів ст. 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому не надає оцінку доводам, які Товариство не заявляло під час розгляду справи у місцевому суді.
За таких підстав обґрунтованим є висновок місцевого суду про те, що оскільки позивач не виконав свої зобов`язання за договором №15/е/24, а саме не сплатив попередню оплату у повному обсязі та не надав всі необхідні для проведення робіт документи, відсутні підстави вважати, що відповідач прострочив виконання робіт за вказаним договором.
Оскільки Товариство не довело належними та допустимими доказами наявності підстав для виникнення у відповідача обов`язку повертати позивачу грошові кошти у розмірі 656 500,00 грн, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні відповідних вимог Товариства. 
Вимоги Товариства про стягнення з Підприємства 3% річних та інфляційних втрат є похідними від вимог про стягнення попередньої оплати, а тому задоволенню також не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Стандарт-Авто» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 у справі №910/13126/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2025 у справі №910/13126/25 залишити без змін. 

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.06.2026. 

Головуючий суддя О.О. Євсіков 

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова