Справа № 183/12345/25
Провадження № 2/0203/1946/2026

ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 травня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді  Колісниченко О.В.,
за участю секретаря   Шовкопляса М.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу у паперовій формі за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,-
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2025 року позивач, Дніпропетровський обласний центр зайнятості (код ЄДРПОУ 03490909, м. Дніпро), вперше подав до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цю заяву, пред`являючи позов до ОСОБА_1 на предмет стягнення з останньої незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 4 463, 23 грн., судового збору в розмірі 3 028, 00 грн, сплаченого за пред`явлення цього позову.
В обґрунтування позову зазначається, що 13 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Самарівської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітної та про призначення виплати допомоги по безробіттю. Наказом Самарівської філії від 13 січня 2025 року №НТ250113 відповідачу було надано статус безробітної, та Наказом Самарівської філії від 30 січня 2025 року №НТ250130 відповідачу призначено виплату допомоги по безробіттю з 14 січня 2025 року. Згідно з міжвідомчого електронного обміну з ПФУ встановлено факт працевлаштування відповідача до ФОП ОСОБА_2 07 березня 2025 року, однак даний факт остання приховала та своєчасно не подала відомості про обставини, що впливають на умови виплат забезпечення та надання соціальних послуг, що призвело до безпідставного нарахування та отримання допомоги по безробіттю в сумі 4 463, 23 грн. за період з 07 березня 2025 року по 13 квітня 2025 року. Позивачем вживались заходи щодо досудового врегулювання спору, однак відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на добровільне повернення незаконно отриманої нею допомоги по безробіттю, чим заподіяла позивачу майнову шкоду, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.
Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2025 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Новокодацького районного суду міста Дніпра.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 лютого 2026 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2026 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. 19 березня 2026 року.
Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв.
З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 19 березня 2026 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.
У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача ОСОБА_3 , яка в поданих заявах від 07 квітня 2026 року та 08 травня 2026 року, клопотала розглядати справи за її відсутності, а також зазначила, що у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, що з`ясуванню обставин не перешкоджає.
Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про зайнятість населення», формування та реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування.
Наказом Міністерства економіки України від 18.10.2022 №3910 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» Самарівську філію Дніпропетровського обласного центру зайнятості реорганізовано шляхом його приєднання до Дніпропетровського обласного центру зайнятості та встановлено, що Дніпропетровський обласний центр зайнятості є правонаступником усіх майнових прав і немайнових прав та обов`язків Дніпровського МЦЗ та відповідно й Самарівської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості (а.с.29-35)
Згідно ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
У розумінні п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що 13 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із письмовою заявою до Новомосковської філії (Самарівська філія) Дніпропетровського обласного центру зайнятості про надання їй статусу безробітної, у якій інформувала про те, що вона не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи, заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі незабезпечення себе роботою самостійно, готова та здатна приступити до роботи. Крім того, того ж дня відповідач ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою до цього ж центру про призначення їй виплати допомоги по безробіттю. Зокрема, відповідач підтвердила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованої безробітної та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, про що свідчить її підпис у заяві, а також з умовами і тривалістю призначення допомоги по безробіттю відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та у разі призначення такої допомоги просила здійснювати виплату один раз на місяць (а.с.24-25).
Так, відповідач ОСОБА_1 підписала персональну карту № 048525011300007, у якій вказані її анкетні дані, професійний досвід, освіта, а також інформація про останні місця роботи та вид зайнятості – маркувальник в ТОВ «Новомосковський посуд», дата припинення останнього виду зайнятості – 09 грудня 2024 року, причина ст.38 КЗпП, розторгнення безстрокового трудового договору з ініціативи працівника, без поважних причин (а.с.26-27).
Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
З додатку №2 до персональної картки № 048525011300007 на ім`я відповідача видно, що в ній зазначені всі рішення щодо зареєстрованого безробітного, прийняті установою Державної служби зайнятості, а саме: Наказом №НТ250113 від 13 січня 2025 року відповідачу було надано статус безробітної; Наказом №НТ250130 від 30 січня 2025 року відповідачу було призначено виплату допомоги по безробіттю з 14 січня 2025 року (а.с.21).
Згідно з міжвідомчого електронного обміну з Пенсійним фондом України встановлено факт зайнятості, а саме працевлаштування відповідача до ФОП ОСОБА_2 на посаду продавця-консультанта з 07 березня 2025 року (Наказ про прийняття на роботу №47-к/тр від 07 березня 2025 року) (а.с.16).
Так, порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, затвердженим наказом Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України 10.09.2024 № 23492/439/620, постановою правління Пенсійного фонду України 10.09.2024 №27-1, що діє з 30.10.2024, передбачено механізм розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття зареєстрованим безробітним, що проводиться філіями регіональних центрів зайнятості, а також міськими, районними та міськрайонними центрами зайнятості (до їх припинення) за період перебування особи у статусі зареєстрованого безробітного (п.3 Порядку).
Відповідно до п.6 Порядку, державна служба зайнятості під час проведення центрами зайнятості розслідування шляхом звіряння відомостей та/або даних, визначених у підпункті 1 пункту 5 цього Порядку, взаємодіє з Державною податковою службою України, Пенсійним фондом України, Міністерством юстиції України шляхом обміну відповідною інформацією. Інформаційний обмін з Міністерством фінансів України, визначений у підпункті 1 пункту 5 цього Порядку, здійснюється на підставі договорів про інформаційну взаємодію, укладених між Державним центром зайнятості та Міністерством фінансів України відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат».
Відповідно до п.11 Порядку, за результатами проведення розслідування в разі виявлення невідповідності, що впливає на умови надання (поновлення) особі статусу зареєстрованого безробітного, перебування особи у статусі зареєстрованого безробітного, призначення та виплати такій особі матеріального забезпечення на випадок безробіття, складається акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості призначення і виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття.
Актом розслідування страхового випадку та обґрунтованості призначення і виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття №37 від 25 квітня 2025 року було встановлено, що дійсно відповідач ОСОБА_1 була працевлаштована з 07 березня 2025 року до ФОП ОСОБА_2 (Наказ про прийняття на роботу №47-к/тр від 07 березня 2025 року) (а.с.17).
Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Як слідує з п.14 Порядку, у разі виявлення під час проведення розслідування невідповідності, що впливає на умови надання (поновлення) особі статусу зареєстрованого безробітного, перебування особи у статусі зареєстрованого безробітного, призначення та виплати зареєстрованому безробітному матеріального забезпечення на випадок безробіття, керівник центру зайнятості приймає рішення щодо особи, стосовно якої проводилося розслідування, відповідно до п.15 цього Порядку з урахуванням відомостей, унесених до акта розслідування.
Так, за змістом п.15 Порядку, за результатами проведення розслідування керівник центру зайнятості приймає рішення щодо припинення реєстрації особи як безробітного і виплати допомоги по безробіттю та/або щодо стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати такій особі матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, у разі наявності однієї з таких підстав, зокрема: подання особою недостовірних відомостей та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу зареєстрованого безробітного, призначення (виплату) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства про зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Рішення, приймаються не пізніше ніж наступного дня після дня складання акта розслідування.
Зважаючи на виявлені обставини, Наказом філії центру зайнятості №54 від 25 квітня 2025 року ОСОБА_1 було прийнято рішення про вжиття заходів по поверненню незаконно отриманих ОСОБА_1 коштів в сумі 4 463,23 грн. за період з 07 березня 2025 року по 13 квітня 2025 року (а.с.14).
Наказом філії центру зайнятості №0485250502 від 02 травня 2025 року ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності та цього ж дня відповідачу нарочно було надано повідомлення №354 про повернення коштів, про що свідчить підпис останньої про його отримання (а.с.12-13,15). 
Для здійснення заходів досудового врегулювання спору за допомогою засобів поштового зв`язку через «Укрпошта» відповідачу ОСОБА_1 надсилалась претензія від 17 липня 2025 року за вих№12/07.02-2149 з вимогою щодо добровільного повернення виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 4 463, 23 грн. за період з 07 березня 2025 року по 13 квітня 2025 року, але відповідачем суму заборгованості не погашено (а.с.14).
Згідно з Довідкою позивача від 25 листопада 2025 року №542 про суму переплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 07 березня 2025 року по 13 квітня 2025 року сума, яка підлягає поверненню нею становить 4 463,23 грн. (перераховано за березень 2025 року в розмірі 2 903, 23 грн. та за квітень 2025 року в розмірі 1560 грн).
У відповідності до ч.1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Суд вважає доведеним, що відповідач, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, порушила вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме не подала відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, у зв`язку з чим відповідачем було незаконно отримано допомогу по безробіттю.
З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін, а також те, що ОСОБА_1 не повідомила центр зайнятості про те, що працевлаштувалась, що безпосередньо впливає на призначення допомоги по безробіттю, а тому не повідомлення відповідачем центру зайнятості про виникнення обставини, внаслідок якої припиняється виплата і продовження отримання допомоги в період з 07 березня 2025 року по 13 квітня 2025 свідчить про недобросовісність і вину відповідача у надмірній виплаті допомоги по безробіттю, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню незаконно отримана допомога по безробіттю в розмірі 4 463,23 грн. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 206, 209, 258, 263-265, 268, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Дніпропетровського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, – задовольнити.
Стягнути на користь Дніпропетровського обласного центру (ЄДРПОУ 03490909, місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 12) з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) незаконно отриману допомоги по безробіттю за період з 07 березня 2025 року по 13 квітня 2025 року в розмірі 4 463, 23 грн. (чотири тисячі чотириста шістдесят три гривні 23 коп.).
Стягнути на користь Дніпропетровського обласного центру (ЄДРПОУ 03490909, місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 12) з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 3 028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).
Відповідач вправі подати до Центрального районного суду міста Дніпра письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.
Повне рішення складене та підписане 08 травня 2026 року у день його складення і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів, протягом яких може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, а так само відповідачем – з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя О.В. Колесніченко