Справа № 646/2722/25 
№ провадження 2/646/653/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року       

Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді Шиховцової А.О.,
за участю секретаря судового засідання Скриннік А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за участю сторін цивільного процесу:
представника позивача - Гончаренко І.О.,
представника відповідача - адвоката Моісеєнко О.М.,
встановив:
Позивач ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" через підсистему «Електронний суд» звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 96929536000 від 14.02.2021 в розмірі 222 041,74 грн, яка складається: 107 415,60 грн - прострочена заборгованості за основним боргом; 114 626,14 грн - прострочена заборгованість за відсотками, поклавши на відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2664,50 грн.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначено, що 02.11.2020 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 96929536000 та відповідачу встановлений кредитний ліміт 21 000, 00 грн, строк дії ліміту кредитування – до 05.11.2022. У подальшому кредитний ліміт був збільшений до 91 200,00 грн та змінений термі кредитування до 05.11.2024. 02.11.2020 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 також було укладено додаткову угоду до Договору-анкети, відповідно до якої сторони домовилися, що в межах ліміту кредитування банк надає клієнту кредит у сумі 12 996,000 грн. Позивач зазначив, що 25.06.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ укладено Договір Факторингу №277, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між кредитором та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Посилався, що 04.07.2024 АТ «Укрсиббанк» направив відповідачу повідомлення про відступлення прав йому вимоги за кредитним договором №96929536000 від 02.11.2020 та 29.01.2025 направлено на адресу відповідача вимогу про необхідність сплати заборгованості по кредиту протягом 30 календарних днів. Роз`яснено, що у разі невиконання цієї вимоги, ТОВ «Глобал Спліт» буде вимушено звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. При цьому сума боргу буде збільшена до загальної суми заборгованості у розмірі 222 041,74 грн. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 12.03.2025 у позичальника утворилась загальна сума простроченої заборгованості за Договором №96929536000 від 14.02.2021 у розмірі 222041,74 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом -107415,60 грн; простроченої заборгованості за відсотками – 114 626,14 грн; простроченої заборгованості за комісією - 0,00 грн; пені та штрафів - 0,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.
Ухвалою від 02.04.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Під час розгляду справи відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому останній виклав свої заперечення щодо заявлених позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. У поданому відзиві відповідач зазначив, що позивачем не доведено наявності у нього належного права вимоги до відповідача, оскільки матеріали справи не містять достатніх та належних доказів, які б підтверджували факт переходу до позивача права вимоги за спірним зобов`язанням у порядку правонаступництва. На думку відповідача, надані позивачем документи не підтверджують належним чином безперервність переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача, а відтак у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом. Крім того, відповідач посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про відступлення права вимоги та заміну кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим вважає, що позивач не набув права вимагати виконання зобов`язання від боржника. Вказує, що відсутність належного повідомлення боржника про зміну кредитора порушує його права та свідчить про недотримання позивачем вимог чинного законодавства. Також у відзиві відповідач зазначає про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з відповідними вимогами. Зокрема, відповідач вказує, що право на звернення до суду виникло у позивача значно раніше, ніж було подано позовну заяву, а тому позов подано поза межами встановленого законом строку позовної давності. У зв`язку з цим відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, згідно якої підтримав свої позовні вимоги, зазначивши про підтвердження ним факту належного правонаступництва боргу, а також про належне повідомлення відповідача про заміну кредитора. Також позивач зазначив про відсутність підстав для застосування строків позовної давності, зазначаючи про зупинення таких строків на період воєнного стану. Просив позов задовольнити.
02.12.2025 в судовому засіданні представник позивача Гончаренко І.О. підтримала позовні вимоги, які про сила задовільнити. 
Представник відповідача Моісеєнко О.М. заперечувала проти позовних вимог, при розгляді справи просила врахувати подані ними заперечення.
У судове засідання 04.06.2026 сторони не з`явилися, від представників позивача та відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в своїх заявах сторони наполягали на своїх позиціях ,щодо предмету спору.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, установив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, 02.11.2020 між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» було підписано Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 96929536000 (а.с. 29-30 т. 1).
Відповідно до п. 1.1. Договору Банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом «Шопінг картка 55 gracе», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, поточний рахунок, який обслуговується відповідно до цього договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017 (з усіма змінами та доповненнями розміщених на сайті www.my.ukrsibbank.com. Поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України.
Згідно з п.2.1. Договору Банк встановлює ліміт кредитування у розмірі 21000 грн. Строк дії ліміту кредитування з дати укладення договору по 05.11.2022.
У п. 2.1.4 Договору викладені умови обслуговування ліміту кредитування: процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки, річних 55%, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних 55%, пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів.
Зі змісту п. 2.1.5. Договору вбачається, що сторони дійшли згоди щодо сукупної вартості ліміту кредитування, зокрема: розрахунок карткою в терміналі 50 000 грн, розрахована Банком мінімальна сума повернення карткового рахунку 3 230 грн, з них: на погашення процентів та комісій 1 147 грн, на зменшення строкової заборгованості 2 084 грн, загальна вартість ліміту кредитування 77 520 грн, реальна процентна ставка ліміту кредитування 55%.
У п. 2.2.3 Договору викладені основні умови кредитування: сума до розміру доступного ліміту; строк до 24 міс, процентна ставка, % річних 0,001%, комісія за управління кредитом, % річних до 5%, максимальна сума платежу за розрахунковий період 4 584 грн, проценти за користування до 1 грн/міс, комісія за управління кредитом 2 500 грн/міс/, реальна річна процентна ставка по кредиту до 60%, загальна вартість кредиту до 110 001 грн.
Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 власноручно.
Відповідно ч. 3 Паспорту споживчого кредиту, строк кредитування до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації).
26.06.2024 між АТ «Укрсиббанк» (клієнт) та ТОВ «Глобал Спліт» (фактор) укладено договір факторингу №277 відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Відповідно до п.2.2 права вимоги які клієнт відступає Фактору за цим договором , передаються відповідно до реєстру боржників, який підписується сторонами у паперовому вигляді (а.с. 14-16 т. 1).
Згідно з п. 3.1.-3.4. договору факторингу сума фінансування становить 1867636,83 грн. Фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування одним платежем не пізніше дати підписання сторонами цього договору. 
Пунктом 4.1. вказаного вище договору визначено, що право власності на права вимоги вважаються такими, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлення прав вимог у фактора виникає у моменту підписання акту приймання-передачі права вимоги (Додаток №2 до цього Договору).
25.06.2024 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ підписали акт приймання-передачі права вимоги (а.с. 10 т. 1).
10.07.2024 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ уклали додаткову угоду №1 до договору факторингу №277 від 25.06.2024, згідно з якою АТ «Укрсиббанк» підтверджує, що на виконання п. 4.3 Договору здійснив розсилку інформаційних повідомлень через операторів мобільного зв`язку у вигляді SMS боржникам (а.с. 20-21 т. 1).
26.09.2024 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу №277 від 25.06.2024, згідно з якою АТ «Укрсиббанк» підтверджує, що на виконання п. 4.3 Договору здійснив розсилку інформаційних повідомлень через операторів мобільного зв`язку у вигляді SMS боржникам, у тому числі ОСОБА_1 (а.с. 24-28 т. 1).
Згідно з Реєстром Боржників від 25.06.2024 до договору факторингу №277 від 25.06.2024, ТОВ «Глобал Спліт» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №96929536000, на суму 91 200,00 грн.
АТ «Укрсиббанк» було направлено відповідачу повідомлення про відступлення прав вимог № 40405 від 04.07.2024.
Як убачається зі змісту розрахунку заборгованості відповідача, складеної ТОВ «Глобал Спліт», заборгованість за Кредитним договором №96929536000 від 02.11.2020 станом на 12.03.2025 становить 222 041,74 грн, з яких: 107 415,60 грн прострочена заборгованість за основною сумою боргу; 114 626,14 грн прострочена заборгованість за відсотками (а.с. 23 т. 1).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.
За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку щодо підтвердження факту укладення кредитного договору саме на тих умовах що викладені у договорі, оскільки відповідачем власноручно підписано договір-анкету від 02.11.2020, та факту переходу права вимоги за вказаним договором від первісного кредитора до позивача, що свідчить про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача наявної заборгованості.
Доводи відповідача щодо ненаправлення йому повідомлення про відступлення права вимоги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які свідчать про належне інформування відповідача про перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача, а саме наданою позивачем копією повідомлення про відступлення прав вимог № 40405 від 04.07.2024 та роздруківкою з сайту «Укрпошта» про направлення відповідного листа. 
Доводи відповідача щодо відсутності за штрихкодовим ідентифікатором АТ «Укрпошта» відомостей про поштове відправлення судом до уваги не приймаються, оскільки інформація про відстеження поштових відправлень зберігається в системі АТ «Укрпошта» протягом обмеженого строку, а саме шести місяців. Відтак відсутність на момент розгляду справи інформації за відповідним штрихкодовим ідентифікатором не свідчить про ненаправлення повідомлення відповідачу та не спростовує наданих позивачем доказів щодо направлення повідомлення про відступлення права вимог.
При цьому, суд не погоджується з розрахунком суми заборгованості за відсотками та доводами позивача про правомірність нарахування ним відсотків понад строк дії кредитного договору, зважаючи на таке.
Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).
Відповідно до п.2.1.1 договору-анкети № 96929536000 від 02.11.2020 визначено що строк кредитного договору до 05.11.2022.
Відповідно до п.2.14 договору визначено що договір укладається на невизначений строк.
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» у ч.1 ст.12 визначено перелік умов які повинен містити договір зокрема повинна міститься обов`язкова інформація про порядок повернення кредиту, графік платежів, кількість, розмір та періодичність внесення платежів тощо. Це фактично вимагає визначення строку користування кредитом і строків платежів, що є частиною суттєвих умов договору.
Суд зазначає що відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до ч. 7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» - зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін.
Положення абзацу другого цієї частини не поширюються на продовження строку користування кредитом за договором про споживчий кредит у формі кредитування банківського рахунку або кредитної лінії, яка надається банком. Договір про споживчий кредит у формі кредитування банківського рахунку або кредитної лінії, яка надається банком, у разі наявності умови про можливість продовження строку користування кредитом, повинен передбачати право споживача на безоплатну відмову від продовження строку користування кредитом за таким договором. Банк зобов`язаний повідомити споживача про продовження строку користування кредитом відповідно до вимог цієї частини не пізніше 30 календарних днів до дати такого продовження. Банк зобов`язаний повідомити споживача про продовження строку користування кредитом згідно з вимогами, встановленими Національним банком України.
У матеріалах справи відсутні докази того, що банк належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення боржника про продовження строку кредитування.
Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Отже відповідно до вказаних норм п.2.14 договору є нікчемним оскільки суперечить як іншим умовам вказаного договору, зокрема п.2.1.1 де чітко визначено строк кредитування та суперечить Закону України «Про споживче кредитування» який встановлює обов`язок для кредитора визначити строк користування кредитом і строк здійснення платежів, що є частиною суттєвих умов договору.
Ураховуючи викладене, суд не погоджується з доводами позивача щодо правомірності нарахування процентів понад встановлений строк кредитного договору.
Стягнення відсотків у період після закінчення строку дії кредитування 05.11.2022 суд вважає безпідставним.
З виписок про рух коштів по рахунку картки з лімітом за розрахункові періоди з 11.11.2022 по 10.01.2024 убачається, що поза строком кредитування банком нараховано 69 918,65 грн стандартних процентів (а.с. 74 (зворотня сторона) – а.с. 81 т. 1).
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що кошти, які були неправомірно нараховані відповідачу, як відсотки за користування кредитом після закінчення строку дії договору (після 05.11.2022), мають бути вирахувані з суми заборгованості за відсотками, а тому робить власний розрахунок, за яким заборгованість за простроченою заборгованістю за відсотками становить 44 716,49 грн (114 626,14 грн – 69 909,65 грн).
Суд зважає на те, що відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.
З огляду на наведене вище, загальна сума заборгованості за кредитним договором №96929536000 від 02.11.2020, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 152 132,09 гривень (107 415,60 грн прострочена заборгованість за основним боргом, 44 716,49 грн прострочена заборгованість за відсотками).
Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.
У Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК України).
Відповідно ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до положень ч. 3- 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
30 березня Верховна Рада України прийняла Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019) (Закон № 3275), яким встановлено поправки в законодавство щодо закінчення процесуальних строків. Так, с 02 квітня 2020 року продовжено процесуальні строки на період дії карантину в Україні. Тобто, всі строки розраховуються за формулою "встановлений законом строк», плюс термін дії карантину в Україні".
Законом України від 15.03.2022 № 2120-розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.
Позовна заява подана до суду 28.03.2025.
Відповідно до п.2.1.1 Договору-Анкети № 96929536000 Позичальнику надається ліміт кредитування в сумі 50000,00 грн строком дії до 05.11.2022 року. Відповідно ч. 3 Паспорту споживчого кредиту, строк кредитування до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації). Тобто, користування кредитною лінією передбачає пролонгацію кожні 24 місяці за умови користування Позичальником кредитними коштами. Відповідно до Виписки «Рух коштів по рахунку картки з лімітом» термін дії кредитного ліміту продовжено до 05.11.2024 року.
Суд зазначає, що обчислення закінчення строку позовної давності в даному випадку припало на час дії правового режиму воєнного стану в Україні.
Відповідно до приписів пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), перебіг строків позовної давності на час дії воєнного стану зупиняється. 
Отже, у будь-якому випадку строк позовної давності не міг вважатися таким, що сплив, а право позивача на судовий захист залишалося чинним на момент подання позову.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, на даний час заборгованість у розмірі 152 132,09 грн не погашена, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1825,58 грн (152 132,09 грн х 100 / 222 041,74 грн).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,19,81,141,263-265,268,272,273-276,280-284 ЦПК України, ст.207,610,627-629,638,525,526,536,1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором у сумі 152 132,09 грн (сто п`ятдесят дві тисячі сто тридцять дві гривні 09 копійок).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1825,58 (одна тисяча вісімсот двадцять п`ять гривень 58 копійок).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», код ЄДРПОУ 41904846, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, будинок 5Б, оф. 5;
представник позивача-Гончаренко Інна Олександрівна РНОКПП: НОМЕР_2 ,адрес : Київська область,місто Бровари,вул. Лугова,будинок,12.
відповідач –  ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
представник відповідача- ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя       А.О. Шиховцова