"26" травня 2026 р. Справа № 370/397/26 
Провадження № 2/370/215/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 рік с-ще Макарів
Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О. 
за участю секретаря судового засідання Мінасян Я.А.
розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 , просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь їх користь зпоідяну шкоду у розмірі 79 847,68 грн.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Київській області та отримує пенсію по інвалідності. Відповідач звернувся із заявою про призначення пенсії від 04.09.2024 №2163 до Києво-Святошинського об`єднаного управління ПФУ Київської області. На підставі вищезазначеної заяви і доданих до неї документів, зокрема виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1100947 про встановлення відповідачу третьої групи інвалідності з 25.06.2024 терміном до 30.06.2026 відповідачу було призначено пенсію по інвалідності. До Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов Витяг з рішення експертної команди Державної установи «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» від 14.07.2025 року, відповідачу було змінено групу інвалідності з ІІ на ІІІ ретроспективно з 12.11.2018 року. У зв`язку з цим за період з 12.11.2018 по 31.07.2025 виникла переплата пенсії у розмірі 262 895,24 грн. Обґрунтовуючи недобросовісність відповідача, позивач зазначає, що виплата здійснювалася на підставі недостовірних (фіктивних) документів, а сам пенсіонер не повідомив орган ПФУ про зміну групи інвалідності, що є порушенням ст. 50 Закону №1058 та ст. 1212 ЦК України.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін..
27.04.2026 року, від адвоката Левочко Я.А., що діє в інтересах відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, мотивуючи свою позицію тим, що відсутні з його боку будь-яких зловживань чи подання недостовірних даних, що за змістом ст. 50 Закону №1058-IV та ст. 1215 ЦК України є обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених сум.
Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, повідомлені належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріаах справи міститься заява представника ОСОБА_2 про розгляд справи без участі. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що згідно виписки з акту огляду МСЕК серії АВ №1100947, відповідачу ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності із датою наступного переогляду 25.06.2026 року.
04.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою №2163 про призначення пенсії по інвалідності. Згідно довідки з акта огляду МСЕК від 27.08.2024 серія АВ №1100947, заявнику призначено пенсію по інвалідності. 
Відповідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від державної установи «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» від 14.07.2025 невстановлено групу інвалідності з 25.06.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасовано попереднє рішення медико-соціальної комісії, яким йому було встановлено інвалідність.
Листом ГУ ПФУ №1000-0402-8/121898 від 12.09.2025 звернулось до АТ «Ощадбанк» з проханням повернути фонду кошти за жовтень 2024 – вересень 2025 року на загальну суму 81 351,60 грн.
Кошти банком повернуті в межах наявного залишку в сумі 1 503,92 грн.
Листом ГУ від 23.09.2025 №1000-0404-8/125839 повідомлено відповідача про виникнення переплати пенсії та способи її погашення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058-ІV пенсія по інвалідності призначається у разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Частиною 2 ст. 30 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Згідно ч. 1 ст. 31 Закону №1058-ІV група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.
Частиною 2 ст. 31 Закону №1058-ІV передбачено, що застрахована особа має право у встановленому законом порядку оскаржити рішення органів медико-соціальної експертизи та результати оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону №1058-ІV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.
Статтею 34 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Згідно ч. 1 ст. 35 Закону №1058-ІV у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності. У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону №1058- ІV у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону №1058, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону №1058-ІV, у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №1058- ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15.05.2003 №374/7695 (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду №25-3 від 25.11.2014).
Зі змісту п. 3 вказаного Порядку вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.
Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія у випадку, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Аналогічні правові висновки наведені у Постанові Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 756/6984/16, Постанові КАС ВС № 260/4933/21 від 19.05.2023 року.
Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Суд вважає, що позивачем не були доведені будь-які факти недобросовісності відповідача, які призвели до виникнення переплати пенсійних виплат.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 05.06.2026 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва