Справа № 588/539/26
Провадження № 2/588/383/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року   м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

У С Т А Н О В И В:

Представниця позивача Какун А.С. у березні 2026 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 19.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1710863, за яким останній не виконав обов`язку щодо повернення кредиту.
24.12.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу № 24122025/2, відповідно до якого та реєстру боржників, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1710863 від 19.07.2025 у розмірі 18336 грн, із яких: 4000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1080 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 5256 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 8000 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1710863 від 19.07.2025 у розмірі 18336 грн.
21.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 7428176, за яким останній не виконав обов`язку щодо повернення коштів.
23.12.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 23122025/2, відповідно до якого та реєстру боржників №1, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 7428176 від 21.07.2025 у розмірі 10406,40 грн, із яких: 3200 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 8,64 грн - сума заборгованості за відсотками; 6400 грн – сума заборгованості за пенею; 797,76 грн – сума заборгованості за комісією.
Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за договором позики № 7428176 від 21.07.2025 у розмірі 10406,40 грн.
Також, 13.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2935822, за яким останній не виконав обов`язку щодо повернення кредиту.
19.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 19102023, відповідно до якого та реєстру боржників, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2935822 від 13.02.2022 у розмірі 11909,86 грн, із яких: 3000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 8909,86 грн - сума заборгованості за відсотками.
Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2935822 від 13.02.2022 у розмірі 11909,86 грн.
Також, 20.07.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 6972574, за яким останній не виконав обов`язку щодо повернення кредиту.
24.12.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 24122025/1, відповідно до якого та реєстру боржників, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6972574 від 20.07.2025 у розмірі 13752 грн, із яких: 3000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 810 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 3942 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 6000 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6972574 від 20.07.2025 у розмірі 13752 грн.
Крім того, 13.08.2025 ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 6214959, за яким останній не виконав обов`язку щодо повернення кредиту.
27.01.2026 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 27012026, відповідно до якого та реєстру боржників, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6214959 від 13.08.2025 у розмірі 23742 грн, із яких: 5400 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1458 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 7884 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 9000 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6214959 від 13.08.2025 у розмірі 23742 грн.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
У зв`язку з наведеним, представниця позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 78146,26 грн, а також судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 02.04.2026 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві зазначила, що просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки і не подав відзив.
Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Судом установлено, що 13.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений договір № 2935822 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн на строк 360 днів з умовою сплати відсотків за користування коштами за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день, яка застосовується протягом всього строку кредитування, з періодичністю сплати відсотків кожні 30 днів. Також сторони погодили відповідальність сторін, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та інші умови кредитування (а.с. 54-63).
19.07.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1710863, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 4000 грн на строк 360 днів з умовою сплати: процентів за користування кредитом у розмірі 0,97% за день; комісії за надання кредиту, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту за ставкою 27,00% та становить 1080 грн; комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості, яка нараховується за ставкою 14,60% від суми кредиту та становить 12848 грн. Також сторонами був погоджений графік платежів, відповідальність позичальника у виді сплати штрафу в розмірі 1000 грн за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів, а також інші умови кредитування (а.с. 10-17).
20.07.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 6972574, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн на строк 360 днів з умовою сплати: відсотків у розмірі 0,97% на день; комісії за надання кредиту, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту за ставкою 27,00% та становить 810 грн; комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування, яка нараховується за ставкою 14,60% та становить 9636 грн. Також сторонами був погоджений графік платежів, відповідальність сторін, зокрема позичальника за порушення виконання зобов`язань у виді штрафу у розмірі 1000 грн за кожний випадок порушень зі сплати платежів та інші умови кредитування (а.с. 82-90).
21.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 7428176, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 3200 грн на строк 28 днів (до 17.08.2025) з умовою сплати: процентів за користування кредитом у розмірі 0,90% за день користування позикою; комісії за ставкою 24,93%, що становить 797,76 грн; процентів за понадстрокове користування у розмірі 5% за день; пені у розмірі 5% у день. Також сторонами була погоджена таблиця обчислення загальної вартості кредиту та інші умови кредитування (а.с. 34-37).
13.08.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 6214959, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5400 грн на строк 360 днів з умовою сплати: відсотків у розмірі 0,97% на день; комісії за надання кредиту, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту за ставкою 27,00% та становить 1458 грн; комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування, яка нараховується за ставкою 14,60% та становить 17344,80 грн. Також сторонами був погоджений графік платежів, відповідальність сторін, зокрема позичальника за порушення виконання зобов`язань у виді штрафу в розмірі 1000 грн за кожний випадок порушення зі сплати платежів та інші умови кредитування (а.с. 102-109).
Зазначені договори були укладені між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, зі змісту договорів, вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цих договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Додані позивачем до позовної заяви паспорти споживчого кредиту суд не приймає як складову частину кредитних договорів, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 
Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.
На виконання умов договору № 2935822 від 13.02.2022 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 13.02.2022 на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 3000 грн (а.с. 64).
На виконання умов договору № 7428176 від 21.07.2025 ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» 21.07.2025 на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 3200 грн (а.с. 38).
На виконання умов договору № 1710863 від 19.07.2025 ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» 19.07.2025 на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 4000 грн (а.с. 22).
На виконання умов договору № 6972574 від 20.07.2025 ТОВ «МІЛОАН» 20.07.2025 на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 3000 грн (а.с. 91).
На виконання умов договору № 6214959 від 13.08.2025 ТОВ «МІЛОАН» 13.08.2025 на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 5400 грн (а.с. 111).
19.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 19102023, відповідно до якого та реєстру боржників від 19.10.2023, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2935822 від 13.02.2022 у розмірі 11909,86 грн, із яких: 3000 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 8909,86 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 68-73).
23.12.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 23122025/2, відповідно до якого та реєстру боржників №1, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 7428176 від 21.07.2025 у розмірі 10406,40 грн, із яких: 3200 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 8,64 грн – заборгованість за відсотками; 6400 грн – заборгованість за пенею; 797,76 грн –заборгованість за комісією (а.с. 42-46)
24.12.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу № 24122025/2, відповідно до якого та реєстру боржників, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1710863 від 19.07.2025 у розмірі 18336 грн, із яких: 4000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1080 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 5256 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 8000 грн – сума заборгованості за неустойкою (а.с. 24-28).
24.12.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 24122025/1, відповідно до якого та реєстру боржників, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6972574 від 20.07.2025 у розмірі 13752 грн, із яких: 3000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 810 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 3942 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 6000 грн – сума заборгованості за неустойкою (а.с. 93-98).
27.01.2026 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 27012026, відповідно до якого та реєстру боржників, до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6214959 від 13.08.2025 у розмірі 23742 грн, із яких: 5400 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1458 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 7884 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 9000 грн – сума заборгованості за неустойкою (а.с. 113-118).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів, що були між ОСОБА_1 та первісними кредиторами ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН».
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Частиною першою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Всупереч умов кредитних договорів відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого, згідно розрахунків складених первісними кредиторами станом на дату відступлення права вимоги утворилась заборгованість:
- за кредитним договором № 2935822 від 13.02.2022 у розмірі 11909,86 грн, із яких: 3000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 8909,86 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 65-67);
- за договором позики № 7428176 від 21.07.2025 у розмірі 10406,40 грн, із яких: 3200 грн –заборгованість за тілом кредиту; 8,64 грн - сума заборгованості за відсотками; 6400 грн – сума заборгованості за пенею; 797,76 грн – сума заборгованості за комісією (а.с. 40);
- за кредитним договором № 1710863 від 19.07.2025 у розмірі 18336 грн, із яких: 4000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1080 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 5256 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 8000 грн – сума заборгованості за неустойкою (а.с. 23);
- за кредитним договором № 6972574 від 20.07.2025 у розмірі 13752 грн, із яких: 3000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 810 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 3942 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 6000 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) (а.с. 92);
- за кредитним договором № 6214959 від 13.08.2025 у розмірі 23742 грн, із яких: 5400 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1458 грн – заборгованість по комісії за надання кредиту; 7884 - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 9000 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) (а.с. 112).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано.
Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками підлягає задоволенню повністю в загальному розмірі 27518,50 грн.
Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією пов`язаною з наданням кредиту зважаючи на таке.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку та виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Отже умова договору щодо сплати винагороди за надання фінансового інструменту фактично є нікчемною.
Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15, від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15-ц.
Також не підлягають вимоги позивача про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості зважаючи на таке.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Умовами кредитних договорів № 1710863 від 19.07.2025, № 6972574 від 20.07.2025 та № 6214959 від 13.08.2025 не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що первісним кредитором неправомірно нараховувалась комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача комісії пов`язаної з обслуговування кредитної заборгованості.
Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пену) за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитними договорами зважаючи на таке.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином, нарахована первісними кредиторами неустойка підлягає списанню позивачем, як правонаступником кредитодавця.
Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3328 грн (а.с. 144).
Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 35,21%, тому витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 1171,79 грн.
На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 27518 (двадцять сім тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн 50 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 1171 (одна тисяча сто сімдесят одна) грн 79 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Київської області;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О. О. Огієнко