Справа № 523/5546/26
Провадження №2-а/523/96/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2026 р. м. Одеса 

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді - Середи І.В.,
за участю секретаря - Ячменьової Д.В.,
розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся через підсистему «Електронний суд» з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить скасувати постанову № R338500 від 14.02.2026 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.
В обгрунтування вимоги позивач зазначив, що 06 лютого 2026 року його було доставлено представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приміщенні якого він пройшов військово-лікарську комісію , після чого йому було вручено повістку на подальше прибуття 07.04.2026 року о 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення №427 від 06.02.2026 року за нібито неявку за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. За результатами розгляду зазначеного протоколу посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову R233571 від 13.02.2026 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Однак 11 лютого 2026 року представники ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно склали щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення №474 від 11.02.2026р., який ґрунтувався на тих самих обставинах, що вже були розглянуті посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_6 було винесено постанову № R338500 від 14 лютого 2026 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Протокол про адміністративне правопорушення від 11.02.2026 року було складено у присутності позивача, однак копію постанови про накладення адміністративного стягнення в день винесення постанови йому вручено не було.
Оскаржувана постанова базується на твердженні, що позивач, не з`явився за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки 25.12.2025 року без поважних причин що нібито підтверджується повісткою №5809870, що є порушенням вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Фактично позивач не був належним чином повідомлений про необхідність та час прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки 25.12.2025 року.
Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена за відсутності правових підстав та з грубим порушенням вимог законодавства, зокрема через повторне притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить принципам адміністративного провадження та вимогам законодавства України.
22 квітня 2026 року до суду надійшов відзив за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення вимоги та вказує на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 як військовозобов`язаний першої категорії, загального військового обліку солдатів та сержантів запасу за військовою спеціальністю «ВОС 100182 П». Підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Порушник військового обліку з 02.01.2026 року, в розшуку.
Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_8 11.02.2026 року о 15:50 год. Під час відпрацювання мобілізаційних заходів виявлені порушення позивачем законодавства, а саме , не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем обліку в строк -25.12.2025 року, зазначений в повістці №5809870 від 15.12.2025 року, та належним чином не повідомив про причини неявки. Повістка направлена засобами АТ «Укрпошта» відправлення № R067054931929.
10.02.2026 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_8 в присутності позивача був складений протокол №474 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, пояснень не надав і будучи обізнаним в призначену дату його розгляду не з`явився.
Учасники справи в засідання не прибули, повідомлені належним чином про розгляд справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в її відсутності.
В силу вимог ст.268 КАС України неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 14 лютого 2026 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № R338500 від притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 ( сімнадцяти тисяч ) грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.
За змістом вказаної постанови підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 25.12.2025 року ОСОБА_1 не прибув за викликом в ТЦК та СП у строк та місце , зазначені в повістці №5809870 (ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Як вбачається з протоколу №474 від 11 лютого 2026 року ОСОБА_1 повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно з відомостей картотеки ОСОБА_1 13.11.1997 року був взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 , 06.02.2026 року знятий з обліку і поставлений на облік у ІНФОРМАЦІЯ_9 , а 11.02.2026 року знову знятий з обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 та поставлений на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Як видно з повістки №5809870 від 15.12.2025 року ОСОБА_1 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) на 25.12.2025 року на 09:00 годину.
06.02.2026 року позивач був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 і отримав довідку військово-лікарської комісії від 06.02.2026 №2026-0206-1612-3149-7.
В цей же день працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 йому виписана повістка про явку на 07.04.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно відомостей АТ «Укрпошта» відправлення № R067054931929 щодо його виклику на 25 грудня 2025 року повернуто відправнику без вручення адресату, через відсутність позивача за вказаною адресою в АДРЕСА_2 .
Також судом встановлено, що 13.02.2026 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 складено постанову № R233571 про закриття справи про адміністративне правопорушення.
За змістом вказаної постанови зазначено: «… у матеріалах справи про адміністративне правопорушення громадянина (громадянки) ОСОБА_1 , відсутні докази щодо (або наявні відомості про обставини, що пом`якшують відповідальність за) вчинення ним (нею) порушення вимог п. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці, без надання повідомлення про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів під час мобілізації в умовах особливого періоду».
Аналіз зібраних доказів вказує на те, що до складення оскаржуваної постанови позивач викликався один раз на 25.12.2025 року, повістка №5809870 від 15.12.2025 року, яку він не отримав.
Отже, враховуючи відсутність відомостей про інші виклики, крім дати на 25.12.2025 року, зазначене свідчить, що ІНФОРМАЦІЯ_9 розглянуто питання з неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці, без надання повідомлення про причини неявки, та за результатами провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю події (наявності пом`якшувальних обставин у матеріалах правопорушення, справи) і складу адміністративного правопорушення.
14 лютого 2026 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 позивача за тими ж обставинами притягнуто до відповідальності.
Нормами статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.  
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вимогами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з вимогами ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, серед іншого цей Порядок визначає: процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.
Відповідно до п.28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
За вимогами п.41 Порядку передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
За нормами ст.61 Конституції України нхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, відповідно до вимог п.41 Порядку позивач є таким, що повідомлений про виклик.
Разом з тим, із наданих до суду доказів вбачається, що питання про його виклик за повісткою на 25 грудня 2025 року вже розглянуто ІНФОРМАЦІЯ_9 , на території якого він пройшов медичний огляд і отримав довідку військово-лікарської комісії від 06.02.2026 №2026-0206-1612-3149-7, а також отримав нову повістку про явку на 07.04.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Враховуючи вказані обставини у ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутні були підстави для складання протоколу та винесення постанови по події, яка була предметом розгляду ІНФОРМАЦІЯ_3 і по якій прийнято постанову. 
Отже, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.
Керуючись ст.ст.2,5,9,77,90,255,268,286 КАС України,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_10 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити.
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № R338500 від 14.02.2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було у вигляді штрафу в розмірі 17 000 ( сімнадцяти тисяч ) грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Суддя