Єдиний унікальний номер 599/658/26
Номер провадження 1-кп/599/74/2026

ВИРОК
іменем України
"05" травня 2026 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Зборів в залі судових засідань Зборівського районного суду обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026216070000034 від 22 квітня 2026 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася с.Чернихів, Тернопільського району Тернопільської області проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України; з середньою-спеціальною освітою, не депутат, одружена, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,
ВСТАНОВИВ:
обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення проти здоров`я особи.
Так, 22 квітня 2026 року приблизно о 10:00 год. між ОСОБА_4  та ОСОБА_5 , які перебували за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт під час якого ОСОБА_4 нанесла два удари правою рукою в ділянку грудної клітки потерпілому ОСОБА_5 , чим завдала останньому фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.
ОСОБА_4  вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні  ОСОБА_4  у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаялася у вчиненому, пояснила, що під час конфлікту із  ОСОБА_5 , нанесла йому два удари правою рукою в ділянку грудної клітки. 
Потерпілий ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає. Щодо міри покарання покладається на думку суду. 
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4  в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що потерпілий також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. 
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
У відповідності до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої  ОСОБА_4  є її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України – не встановлено. 
Так, скоєне кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання у виді штрафу є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись ст. ст.370, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу у розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На даний вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Зборівського 
районного суду     ОСОБА_1