Справа № 752/7378/26 
Провадження № 2-др/752/103/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(додаткове)

22 травня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Хоменко В.С.
при секретарі Павлюх П.В.,
розглянувши клопотання представника позивача - адвоката Мороза Дмитра Сергійовича про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури,-
ВСТАНОВИВ:
в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала вказана цивільна справа.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29.04.2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 129 647,67 грн, компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн і 9 281,60 грн витрат на проведення експертизи. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
28.04.2026 року представник позивача адвокат Мороз Д.С. звернувся до суду із клопотанням про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить стягнути на користь ОСОБА_1 40 000,07 грн витрат на правничу допомогу.
12.05.2026 року до суду від представника ГУ НП в Полтавській області Білька В.В. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому останній просить відмовити в задоволенні заяви про розподіл судових витрат, посилаючись на відсутність в матеріалах справи підтвердження сплати позивачем на користь адвоката гонорару та факту оприбуткування адвокатом отриманої суми гонорару даними Книги обліку доходів і витрат, а також заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною.
Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. 
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року в справі № 757/60277/18-ц.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити не співмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу заявником надано: Договір про надання правничої допомоги від 26.02.2026 року, укладений між адвокатом Морозом Д.С. та ОСОБА_1 , Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 26.02.2026 року, в якій визначено вартість юридичних послуг (правової допомоги) адвоката у загальній сумі 40 000,07 грн, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 28.04.2026 року на підставі Договору про надання правничої допомоги від 26.02.2026 року, та детальний опис від 28.04.2026 року, в яких перелічені найменування виду робіт (наданих послуг) в загальній кількості 11 год на суму 40 000,07 грн, а також рахунок-фактуру № 1 від 28.04.2026 року на суму 40 000,07 грн.
При цьому, відповідно до постанови Верховного Суду від 03.10.2019 року в справі № 922/445/19, витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Разом із тим, на думку суду, розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною позивача в загальному розмірі 40 000,07 грн, є не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумної, в зв`язку із чим, оцінюючи витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, що така розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також час, який міг би витратити адвокат, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 7 000,00 грн за рахунок відповідачів.
Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, та обсяг наданих адвокатських послуг. 
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також тривалість розгляду справи і часткове задоволення позовних вимог (93,71 %), суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 559,70 грн.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача - адвоката Мороза Д.С. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
клопотання представника позивача - адвоката Мороза Дмитра Сергійовича про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури - задовольнити частково.
Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 6 559,70 грн (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 70 копійок).
В задоволенні іншої частини вимог клопотання - відмовити.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, код ЄДРПОУ 40108630, місцезнаходження: вул. Юліана Матвійчука, буд. 83, м. Полтава, 36000;
Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, код ЄДРПОУ 37959255, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 1, м. Полтава, 36011. 
Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко