ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/1943/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лічман Л.В.,
судді Богатир К.В., Павленко Н.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 р., ухвалене суддею Сулімовською М.Б.,
у справі № 916/1943/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’
до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’
про стягнення 68238,00 грн,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ заборгованість за договором транспортно-експедиторського обслуговування від 27.12.2023 р. № 27122023 у розмірі 68238,00 грн.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 02.06.2025 р. відкрито провадження у справі № 916/1943/25.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.09.2025 р. у справі № 916/1943/25, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 р., у задоволенні позову відмовлено повністю.
Товариство з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ звернулось до Господарського суду Одеської області з письмовою заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 29900,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 р. у справі № 916/1943/25 (суддя Сулімовська М.Б.): заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; у задоволенні решти заяви відмовлено.
Додаткове рішення мотивоване тим, що:
- понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 29900,00 грн підтверджено наданими ним доказами;
- розмір заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ до відшкодування за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт (зокрема, зустріч з клієнтом, правовий аналіз внутрішніх документів довірителя, аналіз судової практики, підготовка, складання, написання та оформлення письмових пояснень з додатками та направлення їх до суду фактично охоплюється виконаною роботою щодо підготовки пояснень), а справа не є складною, практика розгляду відповідних спорів являється сталою, обсяг доказів, наданий відповідачем, є незначним.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, керуючись принципами розумності, справедливості, пропорційності та верховенства права, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача та стягнення з позивача судових витрат у сумі 10000,00 грн, відшкодування яких відповідатиме приписам ч.5 ст.129 ГПК України.
Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 р. у справі № 916/1943/25 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ 10000,00 грн та ухвалити нове рішення, яким зменшити Товариству з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ витрати на правничу допомогу до 2000,00 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що:
- в оскаржуваному додатковому рішенні не наведено жодного розрахунку або методики в частині того, чому саме 10000,00 грн є співмірною сумою, в т.ч. у мотивувальній частині відсутнє визначення кількості годин, які суд першої інстанції вважає обґрунтованими, визначення погодинної ставки, обґрунтування співвідношення суми 10000,00 грн до конкретного обсягу роботи, виконаної адвокатом;
- розмір компенсації вартості правових послуг визначено судом дискреційно, проте такий підхід суперечить вимогам ч.4 ст.126 та ч.5 ст.129 ГПК України;
- в акті від 20.08.2025 р. № 20/08/2025 містяться загальні формулювання та не зазначено кількість годин роботи адвоката, не вказано документи, які ним вивчалися, нормативні акти, які досліджувалися, відсутні докази збору доказів (адвокатські запити, листування тощо), а, отже, фактичний обсяг роботи документально не підтверджений;
- місцевим господарським судом залишено поза увагою те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення й виклику сторін, що зумовило відсутність необхідності їх представникам приймати участь у судових засіданнях і витрачати на них час, а відповідачем подано фактично один процесуальний документ – письмові пояснення, тому компенсація вартості правових послуг Товариству з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ в сумі 10000,00 грн завищена, оскільки підготовка документів по вказаній справі не потребувала великої кількості часу, обсяг письмових доказів, які стосуються предмета спору, не є значним, а формування правової позиції не вимагало складної юридичної та технічної роботи.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 р.: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 р. у справі № 916/1943/25; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 20.03.2026 р.
Товариство з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ відзив на апеляційну скаргу не подало.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 р.: призначено справу № 916/1943/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 р. до розгляду; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення учасників справи.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм процесуального права, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
В ч.1 ст.244 ГПК України закріплено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: …3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частина 1 ст.124 ГПК України передбачає, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Як вбачається зі змісту письмових пояснень, які є першою заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ по суті спору, відповідач просив його судові витрати покласти на позивача та повідомив, що докази понесення витрат на правову допомогу у даній справі будуть надані у строк, встановлений чинним процесуальним законодавством. До письмових пояснень додано попередній розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 916/1943/25, з якого вбачається, що загальний розмір витрат складає 54000,00 грн.
В ч.8 ст.129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву...
Рішення Господарського суду Одеської області ухвалено 01.09.2025 р., а 05.09.2025 р., тобто в строк, встановлений ч.8 ст.129 ГПК України, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ подало письмову заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 29900,00 грн, яку оскаржуваним додатковим рішенням задоволено частково (в сумі 10000,00 грн), з чим колегія суддів погоджується, вказуючи наступне.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом ст.30 Закону України ,,Про адвокатуру та адвокатську діяльність” гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відтак, адвокатський гонорар може існувати в двох формах – фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 р. у справі № 910/4201/19).
Як вбачається з матеріалів справи, в п.4.4 договору про надання правової допомоги від 07.10.2024 р. № 07-10/2024 відповідач як клієнт погодив з адвокатом Соколовською А.В. те, що клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у розмірі, встановленому відповідно до домовленості сторін у додатку ,,Гонорар адвоката”, додатковій угоді до цього договору, та який поверненню не підлягає, окрім неможливості виконання доручення клієнта з вини адвоката. 
У додатку № 10/07/25 від 10.07.2025 р. сторони погодили гонорар адвоката за підготовку складання та організацію подачі письмової позиції клієнта у справі № 916/1943/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ про стягнення боргу за організацію перевезень по договору № 27122023 транспортного експедирування у внутрішньому та міжнародному сполученні від 27.12.2023 р. у розмірі 68238,00 грн до господарського суду першої інстанції, включаючи усі можливі процесуальні документи, необхідність у складенні яких може виникнути протягом розгляду судом такого позову, в сумі 29900,00 грн, яку клієнт сплачує адвокату протягом 10 банківських днів з моменту проголошення рішення за результатами розгляду справи клієнта господарським судом першої інстанції. 
Згідно з актом прийому-здачі наданих послуг з правничої допомоги від 20.08.2025 р. № 20/08/2025 адвокат Соколовська А.В. надала Товариству з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ наступні послуги: 1) зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції; 2) ознайомлення з наданими матеріалами клієнта, аналіз документів клієнта, позиції клієнта у справі, витребування у клієнта додаткових документів; 3) вивчення нормативно-правових актів, судової практики та робота з Єдиним державним реєстром судових рішень з аналогічних справ з метою встановлення правової позиції клієнта, у т.ч. щодо майбутнього результату розгляду справи такої категорії у суді; 4) збір доказів, первинних документів, підготовка, складання, написання та оформлення письмових пояснень клієнта від 14.08.2025 р. у справі № 916/1943/25; 5) складання для подачі через підсистему ,,Електронний суд” письмових пояснень клієнта від 14.08.2025 р. у справі № 916/1943/25 до Господарського суду Одеської області.
Також у названому акті вказано, що: загальна сума гонорару адвоката за надання правничої допомоги по договору від 07.10.2024 р. № 07-10/2024 р. та додатку до нього від 10.07.2025 р. № 10/07/25 складає 29900,00 грн; претензій щодо об`єму, якості та строкам надання правничої допомоги клієнт не має.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові – на позивача.
Апеляційний господарський суд зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’, на користь якого ухвалено рішення, шляхом надання належних доказів (договору про надання правової допомоги від 07.10.2024 р. № 07-10/2024, додатку від 10.07.2025 р. № 10/07/25 до цього договору, акту прийому-здачі наданих послуг з правничої допомоги від 20.08.2025 р. № 20/08/2025, довіреності від 07.10.2024 р., платіжної інструкції від 04.09.2025 р. № 17402) доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката Соколовської А.В. у розмірі 29900,00 грн.
Між тим, у ч.5 ст.129 ГПК України закріплено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес…
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат господарський суд може не відшкодовувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, врахувавши критерії для розподілу витрат, наведені в ч.5 ст.129 ГПК України.
Дослідивши зміст наданих адвокатом послуг та перевіривши відповідність їх вартості критеріям для розподілу витрат, які містяться в ч.5 ст.129 ГПК України, апеляційний господарський суд визнає правильним висновок, зроблений в оскаржуваному додатковому рішенні, стосовно завищення відповідачем розміру витрат на правову допомогу, адже ціна позову у даній справі складає 68238,00 грн, а зміст роботи адвоката, необхідної для відмови у позові, виходячи з матеріалів справи, зводився до аналізу позовної заяви, написання та подачі письмових пояснень, а також підтвердження правової позиції наявними у відповідача доказами.
Враховуючи те, що така правнича допомога не потребувала значних інтелектуальних зусиль та складної аналітичної роботи, апеляційний господарський суд, керуючись критеріями обґрунтованості розміру витрат та їх пропорційності до предмета спору, в т.ч. ціни позову, вважає, що встановлення відповідачем гонорару адвокату в сумі 29900,00 грн за представництво інтересів у суді першої інстанції є надмірним, а визначення в додатковому рішення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача, на рівні 10000,00 грн ґрунтується на засадах розумності та справедливості.
Безпідставними являються посилання апелянта на те, що розмір витрат на правничу допомогу визначено в додатковому рішенні без належного обґрунтування, адже місцевий господарський суд зазначив про те, чому вважає витрати Товариство з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ завищеними, та про те, стягнення якого розміру витрат відповідача на правничу допомогу відповідатиме фактичним обставинам.
Колегія суддів відхиляє твердження скаржника про те, що в оскаржуваному додатковому рішенні не наведено жодного розрахунку або методики в частині того, чому саме 10000,00 грн являється співмірною сумою, оскільки на законодавчому рівні, в т.ч. у ГПК України, відсутня методика, яка встановлює дії суду при визначенні обґрунтованого розміру витрат сторони на правничу допомогу. Відтак, при вирішенні відповідного процесуального питання суд наділений дискреційними повноваженнями, які реалізує з урахуванням критеріїв щодо обґрунтованості розміру таких витрат та їх пропорційності до предмета спору, ціни позову, значення справи для сторін тощо.
Відносно посилань позивача на те, що в мотивувальній частині додаткового рішення відсутнє визначення кількості годин, які суд першої інстанції вважає обґрунтованими та визначення погодинної ставки, апеляційний господарський суд зазначає, що договором між відповідачем та адвокатом визначено фіксований гонорар, тому обчислювати фактичну кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, немає потреби.
Помилковими є твердження апелянта стосовно того, що обсяг роботи адвоката документально не підтверджено, оскільки з цією метою відповідачем надано акт від 20.08.2025 р. № 20/08/2025, де перелічено роботи, виконані адвокатом Соколовською А.В.
Окремі вимоги, які пред`являє до змісту цього акту позивач, вважаючи, що в ньому мають відображатись документи, які вивчалися адвокатом, та нормативні акти, які ним досліджувалися, законодавством не передбачені, в т.ч. ч.3 ст.126 ГПК України не містить конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Відтак, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення – визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21.
Також колегія суддів відхиляє твердження скаржника про те, що компенсація вартості правових послуг Товариству з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ у сумі 10000,00 грн є завищеною (на думку позивача, підготовка документів по справі не потребувала великої кількості часу, обсяг письмових доказів, які стосуються предмета спору, не є значним, тощо), та звертає увагу на те, що у позовній заяві визначено витрати на правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ вважає, що вартість наданої йому правничої допомоги у цій справі може бути встановлена на рівні 30000,00 грн, натомість відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю ,,КЛЕВЕР ТІМ’’ 10000,00 грн витрат на правничу допомогу не можна визнати обґрунтованим. Такий підхід позивача до розподілу судових витрат сторін колегія суддів оцінює як суперечливий та повідомляє, що обраний судом першої інстанції розмір компенсації узгоджується як зі складністю справи, так і з обсягом виконаних адвокатом робіт.
Насамкінець апеляційний господарський суд зауважує, що надані адвокатом Соколовською А.В. послуги, враховуючи існуючі на ринку адвокатських послуг у м. Одесі ціни та якість здійсненого представництва, не можуть коштувати менше 10000,00 грн, а висловлене в апеляційній скарзі прохання обмежити розмір витрат сумою 2000,00 грн фактично нівелює значення роботи адвоката для його клієнта та не узгоджується зі змістом адвокатської діяльності, яка провадиться, зокрема, з метою отримання гідної винагороди.
Підсумовуючи викладене, слід констатувати, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не мають наслідком зміну чи скасування оскаржуваного додаткового рішення, яке підлягає залишенню без змін, будучи законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст.232,233,236,269,270,275,276,281,282,284 ГПК України, постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ШПІЦ ТРАК’’ залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 р. у справі № 916/1943/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.286-291 ГПК України.
Постанову складено та підписано 01 травня 2026 р.

Головуючий суддя Лічман Л.В.

Судді: Богатир К.В.

Павленко Н.А.