ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

07 травня 2026 року	Справа №160/4244/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центру оцінювання функціонального стану особи при Державній установі «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №6051/25/122/ВП від 04.12.2025 року;
зобов`язати Центр оцінювання функціонального стану особи при Державній установі «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" повторно здійснити експертне оцінювання щодо ОСОБА_1 відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1338 від 15.11.2024 року, з урахуванням Додатку до критеріїв встановлення інвалідності Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою КМУ №1338 від 15.11.2024 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №232/25/1634/P від 26.09.2025 року ОСОБА_1 не було продовжено III групу інвалідності.
13.10.2025 року представником ОСОБА_1 подано заяву про перегляд рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи рішення №232/25/1634/P від 26.09.2025 року до Центру оцінювання функціонального стану особи.
04.12.2025 року представником ОСОБА_1 було отримано витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №6051/25/122/ВП від 04.12.2025 року, згідно якого зазначено, що при ознайомленні з матеріалами наданих документів та медичних записів, результатів об`єктивних, лабораторних та клініко-функціональних методів обстеження експертна комісія дійшла до висновку, що виявлені патологічні клініко-функціональні зміни з боку органів ендокринної системи, обумовлені основним захворюванням та спричинені ними ускладнення мають легкий ступінь обмеження повсякденного функціонування та життєдіяльності, що не дає підстав для встановлення групи інвалідності.
За результатом перегляду рішення Центром оцінювання функціонального стану особи при Державній установі "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №232/25/1634/P від 26.09.2025 року встановлено, що після детального вивчення наданої медичної документації, анатомо-функціональних порушень, експертна команда дійшла висновку, що підстав для зміни попереднього рішення експертної команди не встановлено, відповідає принципам об`єктивності та доказової медицини.
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №6051/25/122/ВП від 04.12.2025 року, оскільки під час перегляду рішення було порушено процедуру проведення медичного огляду та не враховано критеріїв встановлення інвалідності Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою КМУ №1338 від 15.11.2024 року, відповідно до наявного захворювання - первинний (тиреоїдектомія) гіпотиреоз у тяжкій формі в стадії субкомпенсації або декомпенсації, у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 року в справі №160/4244/26 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4244/26 за позовом ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи при Державній установі «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Клопотання позивача про витребування доказів – задоволено та зобов`язано Центр оцінювання функціонального стану особи при Державній установі "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" надати до суду протокол засідання від 04.12.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи про ненадання позивачу групи інвалідності, у зв`язку з тим, що даний доказ містить підтвердження позовних вимог по суті спору.
10.03.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до підпунктів 6, 7 пункту 10 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи до повноважень Центру оцінювання належить, зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи; перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У такому випадку оцінювання за рішенням Центру оцінювання проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, куди направлено особу Центром оцінювання, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу. У разі відмови особи від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Відповідно до пункту 18 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи Центр оцінювання має право, зокрема, розглядати скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338, та відповідних клопотань особи.
Відповідно до Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Згідно абзаців 1-4 пункту 68 розділу «Оскарження результатів оцінювання» Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг:
вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності);
заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника);
за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
Відповідно до абзаців 5-8 пункту 68 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338, за результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про:
підтвердження оскарженого рішення експертної команди;
скасування оскарженого рішення експертної команди;
формування нового рішення щодо результату оцінювання.
З метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності для подальшого прийняття експертного рішення в межах чинного законодавства, Центром оцінювання функціонального стану особи було здійснено розгляд відповідної скарги, тобто відповідачем не допущено протиправної бездіяльності щодо розгляду та прийняття рішення за поданою скаргою.
За результатами розгляду скарги, експертна комісія ознайомилася з матеріалами наданих документів та медичних записів, результатами об`єктивних. лабораторних та клініко-функціональних методів обстеження. Дійшла висновку, що виявлені патологічні клініко-функціональні зміни з боку органів ендокринної системи, обумовлені основним захворюванням (папілярний рак щитовидної залози 1 ст в 2019 р після хірургічного лікування, радіойодтерапії, в процесі супресивної гормонотерапії) та спричинені ними ускладнення мають легкий ступінь обмеження повсякденного Функціонування та життєдіяльності пацієнта (легкий ступінь обмеження трудової діяльності, нормальна здатність до навчання, пересування, спілкування контролю за своєю поведінкою, орієнтації), що, в даний час, не дає підстав для встановлення йому групи інвалідності, Зафіксовані випадки підвищення ТТГ вище цільових значень, але в межах або незначним перевищенням норми може бути пов`язано з факторами, що впливають на абсорбцію препарату (режим прийому, взаємодія з їжею або ліками, можливі шлунково-кишкові порушення тощо). Після усунення цих факторів можливе досягнення стабільної компенсації в межах цільових значень.
Результати розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення експертної команди, відповідно до наказу МОЗ України від 10.12.2024 №2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи» оформлені у вигляді:
- протоколу розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 04.12.2025 р. № 6051/25/122;
- рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 04.12.2025 р. № 6051/25/122.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
25.03.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач викладає свої заперечення проти доводів представника відповідача, з урахуванням наступного.
Відповідач, посилаючись на висновки Верховного Суду у постановах від 17.03.2020 по справі №240/7133/19, від 25.09.2018 по справі №804/800/16 та від 26.09 2018 року у справі №817/820/16, вказує:
"суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності".
Верховний Суд зазначає, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльності. У разі якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.
Представником відповідача у відзиві не було викладено заперечення щодо порушення вищевказаних вимог при процедурі перегляду оскаржуваного рішення 3232/25/1634/P від 26.09.2025 року, зокрема, не було наведено аргументування щодо незастосування Додатку до критеріїв встановлення інвалідності, затвердженого Постановою КМУ №1338 від 15.11.2024 року, відповідно до котрого III група інвалідності без строку перегляду застосовується при діагнозі - первинний (тиреоїдектомія) гіпотиреоз у тяжкій формі в стадії субкомпенсації або декомпенсації.
Окрім цього, представник відповідача акцентує увагу, що за результатами розгляду скарги, експертна комісія ознайомилася з матеріалами наданих документів та медичних записів, результатами об`єктивних, лабораторних та клініко-функціональних методів обстеження та прийшла до висновку, що патологічні клініко-функціональні зміни з боку органів ендокринної системи мають легкий ступінь обмеження повсякденного функціонування.
Постанова №1338 містить в собі конкретний перелік захворювань, при яких ІІ група інвалідності встановлюється без строку перегляду, водночас представник відповідача не надає жодного пояснення підстав незастосування даного нормативного документу. 
Підсумовуючи наявні захворювання, позивачеві було виконано тиреоїдектомію, що супроводжуються гіпотиреозом у тяжкій формі, що належить до Переліку анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання. 
А отже, на думку позивача, незастосування нормативного акту експертною командою та ігнорування пояснень щодо його незастосування підтверджують протиправну бездіяльність відповідача.
Оскільки дискреція не є довільною та завжди здійснюється відповідно до закону (права), незастосування Додатку до критеріїв встановлення інвалідності, затверджених Постановою КМУ №1338 від 15.11.2024 року, свідчить про неправомірну бездіяльність та необ`єктивність оскаржуваного рішення, перевищення дискреційних повноважень відповідача, що порушують право позивача на отримання III групи інвалідності та відповідної соціальної допомоги безстроково.
З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити його позовні вимоги.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що згідно консультативного висновку МСЕК від 29.07.2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Інституті ендокринології з 2019 року, проходить планові обстеження. Діагноз: Папілярна карцинома щитоподібної залози pТlaNOMO (C73). Стан після комбінованого лікування. Післяопераційний гіпотиреоз, тяжка форма, стан медикаментозної компенсації. Дисгормональна кардіопатія. 13.01.2020 року - тиреоідектомія, середина дисекція шиї.
Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК 12 ААГ №551337 від 11.10.2023 року ОСОБА_1 повторно встановлено III групу інвалідності загального захворювання з протипоказанням до важкої фізичної праці.
Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інвалідів №1079 від 11.10.2023 року ОСОБА_1 складено програму на підставі ІІ групи інвалідності через захворювання: С73, Z90.8, E89 з І ступенем обмеження до трудової діяльності.
Випискою 13 медичної карти стаціонарного хворого №2938 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24.06.2025 по 01.07.2025 року з діагнозами: Папілярна карцинома щитоподібної залози plaNOM (комбіноване лікування). Післяопераційний гіпотиреоз, тяжка форма, стан медикаментозної компенсації. Дисліпідемія. СН 0 ст. Дисфункція вегетативної нервової системи, астено-невротичний синдром. Вертеброгенна цервікалгія на тлі ДДЗ хребта.
Відповідно до висновку дуплексного сканування артерій нижніх кінцівок від 30.06.2025 року у ОСОБА_1 було встановлено: початкові атеросклеротичні зміни магістральних артерії обох н/к у вигляді ділянок ущільнення та нерівномірного потовщення судинної стінки, локальних гемодинамічно незначущих атеросклеротичних бляшок у ЗСА з обох сторін.
Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 08.09.2025 року, у ОСОБА_1 діагностовано: Атеросклероз артерій нижніх кінцівок. Початкові атеросклеротичні зміни магістральних артерій з локальними гемодинамічно незначущими стенозами ЗСА з обох сторін.
Згідно направлення на оцінювання експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 15.09.2025 року, ОСОБА_1 мав ІІІ групу інвалідності надану двічі через діагнози: Злоякісне новоутворення щитоподібної залози. Атеросклероз артерій кінцівок.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №232/25/1634/P від 26.09.2025 року, ОСОБА_1 не було продовжено III групу інвалідності.
У зв`язку з незгодою з рішенням експертної команди, 13.10.2025 року представником ОСОБА_1 подано заяву про перегляд рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи рішення №232/25/1634/P від 26.09.2025 року до Центру оцінювання функціонального стану особи.
04.12.2025 року представником ОСОБА_1 було отримано витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №6051/25/122/ВП від 04.12.2025 року, згідно якого зазначено, що при ознайомленні з матеріалами наданих документів та медичних записів, результатів об`єктивних, лабораторних та клініко-функціональних методів обстеження експертна комісія дійшла до висновку, що виявлені патологічні клініко-функціональні зміни з боку органів ендокринної системи, обумовлені основним захворюванням та спричинені ними ускладнення мають легкий ступінь обмеження повсякденного функціонування та життєдіяльності, що не дає підстав для встановлення групи інвалідності.
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №6051/25/122/ВП від 04.12.2025 року, оскільки під час перегляду рішення було порушено процедуру проведення медичного огляду та не враховано критеріїв встановлення інвалідності Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою КМУ №1338 від 15.11.2024 року, відповідно до наявного захворювання - первинний (тиреоїдектомія) гіпотиреоз у тяжкій формі в стадії субкомпенсації або декомпенсації, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наказом МОЗ України від 26.10.2024 №1809 затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.
Пунктом 8 Положення №1809 було встановлено, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми.
З 01.01.2025 року в повному обсязі набули чинності положення Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацом 2 пункту 3 Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» було встановлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року.
Абзацом 2 пункту 5 Постанови №1338 встановлено, що медико-експертні справи, скарги та документи, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я, передаються підприємству, установі або організації, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я, на які покладені права і обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та відповідного наказу Міністерства охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), наказом МОЗ України від 03.12.2024 року №2022 права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи було покладено на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ 03191673).
Наказом МОЗ України від 03.12.2024 №2022 «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи» було також затверджено Положення про Центр оцінювання функціонально стану особи, яким визначені повноваження Центру оцінювання функціонального стану особи, зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи.
Права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи визначаються Положенням про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженим наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 та Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим Постановою КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338.
Відповідно до підпунктів 6, 7 пункту 10 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи до повноважень Центру оцінювання належить, зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи, - перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У такому випадку оцінювання за рішенням Центру оцінювання проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, куди направлено особу Центром оцінювання, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу. У разі відмови особи від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Відповідно до пункту 18 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи Центр оцінювання має право, зокрема, розглядати скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та відповідних клопотань особи.
Відповідно до Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Згідно абзаців 1-4 пункту 68 розділу «Оскарження результатів оцінювання» Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338, експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг:
вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео-та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності);
заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника);
за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
Відповідно до абзаців 5-8 пункту 68 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, за результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про: 
1) підтвердження оскарженого рішення експертної команди; 
2) скасування оскарженого рішення експертної команди; 
3) формування нового рішення щодо результату оцінювання.
У даному випадку, 13.10.2025 року представником ОСОБА_1 подано заяву про перегляд рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи рішення №232/25/1634/P від 26.09.2025 року до Центру оцінювання функціонального стану особи.
04.12.2025 року представником ОСОБА_1 було отримано витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №6051/25/122/ВП від 04.12.2025 року, згідно якого зазначено, що при ознайомленні з матеріалами наданих документів та медичних записів, результатів об`єктивних, лабораторних та клініко-функціональних методів обстеження експертна комісія дійшла до висновку, що виявлені патологічні клініко-функціональні зміни з боку органів ендокринної системи, обумовлені основним захворюванням та спричинені ними ускладнення мають легкий ступінь обмеження повсякденного функціонування та життєдіяльності, що не дає підстав для встановлення групи інвалідності.
Результати розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення експертної команди, відповідно до наказу МОЗ України від 10.12.2024 №2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи» оформлені у вигляді:
- протоколу розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 04.12.2025 р. № 6051/25/122;
- рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 04.12.2025 р. № 6051/25/122.
У відповідності до пункту 20 спірного рішення, Державною установою "Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" було обґрунтовано рішення.
У даному випадку, Експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи в період вивчення медичної документації було належним чином враховано стан здоров`я, наявні діагнози, тривалість хвороби, обмеження життєдіяльності, та фахівцями спеціалізованого медичного органу розглянуті усі документи (виписки, консультаційні висновки, історію хвороби).
Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. 
Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний до військової служби у мирний час.
Отже, оцінка висновку МСЕК, яким, зокрема визначається ступінь втрати працездатності та інвалідність особи, з медичного критерію не вирішується судом, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері.
Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 та від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, встановлених обставин у даній справі, суд приходить до висновку, що спірне рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО прийняте відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15 листопада 2024 року №1338, Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом МОЗ України від 03.12.2024 №2022, є правомірним та скасуванню не підлягає.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник