Справа № 465/5840/17 
Провадження 2/465/591/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
14.05.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Ванівського Ю.М.
при секретарі Лозинському Т.-Р.А.
представника позивача Кутковської Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
встановив:
представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.04.2017 року Франківським районним судом м. Львова винесено постанову у справі №465/1190/17, відповідно до якої  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, однак провадження закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Вищевказану постанову ОСОБА_1 в апеляційний суд Львівської області не оскаржував, відтак, постанова Франківського районного суду м. Львова у справі №465/1190/17 набрала законної сили 19.04.2017 року. Відповідно до вищезазначеного, вину ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП визнано судом першої інстанції та в суді апеляційної інстанції така постанова не оскаржувалася. 09.03.2017 року Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції (далі - Управління) звернулося до сектору економічних, товарознавчих досліджень та оціночної діяльності Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з листом №5877/41/12/01-2017 про проведення авто товарознавчого дослідження. 07.04.2017 року в Управління надійшов висновок експертного дослідження №9/20 від 06.04.2017 року щодо встановлення матеріального збитку службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного висновку, мінімальна вартість відновлюваного ремонту спеціалізованого автомобіля марки «TOYOTA PRIUS», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 14.03.2017 року становила 86275, 90 грн. (вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят п`ять грн., 90 коп.). Згідно Довідки завідувача сектору транспортного забезпечення Управління від 06.10.2016 року автомобіль марки «TOYOTA PRIUS», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 передано на баланс Департаменту патрульної поліції. Згідно зі свідоцтвом про технічну реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «TOYOTA PRIUS», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 перебуває у власності Департаменту патрульної поліції. Відповідно до вказаного свідоцтва у вказаного автомобіля д.н.з. НОМЕР_1  змінився на д.н.з. НОМЕР_3 . Зважаючи на вищезазначене, Департаменту патрульної поліції завдано збитків на загальну суму 86275, 90 грн. (вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят п`ять грн., 90 коп.). На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.
01.09.2022 року представником позивача подано на адресу суду уточнюючу позовну заяву, в якій просить стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь Департаменту патрульної поліції відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 86275,90 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції судові витрати в розмірі 1600 гривень.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про розгляд справи, про поважність причин неявки суд не повідомили.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Судом встановлено, що 05.04.2017 року Франківським районним судом м. Львова винесено постанову у справі №465/1190/17, відповідно до якої  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, однак провадження закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до висновку Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 07.04.2017 року , мінімальна вартість відновлюваного ремонту спеціалізованого автомобіля марки «TOYOTA PRIUS», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 14.03.2017 року становила 86275, 90 грн. (вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят п`ять грн., 90 коп.).
Згідно Довідки завідувача сектору транспортного забезпечення Управління від 06.10.2016 року автомобіль марки «TOYOTA PRIUS», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 передано на баланс Департаменту патрульної поліції.
Згідно зі свідоцтвом про технічну реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «TOYOTA PRIUS», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 перебуває у власності Департаменту патрульної поліції. Відповідно до вказаного свідоцтва у вказаного автомобіля д.н.з. НОМЕР_1  змінився на д.н.з. НОМЕР_3 .
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.
Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого.
У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого.
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Суд зазначає, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди 20.10.2016 року, за наслідком якої виникли спірні правовідносини, діяв Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV (який втратив чинність 01.01.2025 року).
Пунктом 6 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 21.05.2024 року № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону.
Законом №1961-IV визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.
Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Таке правозастосування суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові Великої Палати від 14 грудня 2021 року по справі №147/66/17, які суд в силу ч. 4ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV).
Таке правозастосування суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17, які суд в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Відповідно до статті 34.1 Закону №1961-IV, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Відповідно до статті 34.2 Закону №1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Статтею 35 Закону №1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Для настання деліктної відповідальності за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «непритягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в дорожньо-транспортній пригоді може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».
Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ 9585633, транспортний засіб ЗАЗ 11027МД, д.н.з. НОМЕР_4 застрахований у ПрАТ «СК «Провідна».
Доказів на підтвердження того, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в порядку передбаченому статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV здійснювалось направлення свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, після отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, матеріали справи не містять.
Пунктом 9.1 статті 9 Закону від 01.07.2004 року № 1961-IV визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Будь яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження іншого розміру завданого збитку автомобілю марки «TOYOTA PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 20.10.2016 року, ніж той, що визначений у висновку та заявлений позивачем до стягнення, до суду не надано.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 12,13,258,259,265,268,279, 343 ЦПК України, суд,-
вирішив:
позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» на користь Департаменту патрульної поліції 86 275 (вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 90 копійок матеріальної шкоди внаслідок дорожньо – транспортної пригоди.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» на користь Департаменту патрульної поліції по 800 (вісімсот) гривень 00 копійок судового збору з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 14 травня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ: 40108646, адреса: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста,3;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», код ЄДРПОУ: 23510137, адреса: 03049, м.Київ, вул. Повітрофлотський проспект, 25.

Суддя Ванівський Ю.М.