ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року
м. Київ
справа № 153/2068/24
провадження № 61-11679св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Мойсеєнко Ганна Леонідівна, акціонерне товариство «УкрСиббанк», 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сінчак Олександр Володимирович, на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області, в складі судді Гаврилюк Т. В., від 24 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду, в складі колегії суддів: Стадника І. М., Матківської М. В., Міхасішина І. В., від 19 серпня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про включення до складу спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування за законом.
2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що після смерті його батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина, частина розподілена між ним і відповідачкою на підставі договору про поділ спадщини від 16 серпня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області, а інша частина спадкового майна, яка перебувала в статусі спільної власності подружжя, залишається у власності ОСОБА_2 , з якою його батько уклав шлюб 22 лютого 2003 року.
3. Згідно з договором про поділ спадщини від 16 серпня 2022 року до спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було включено:
- 3/50 (три п`ятдесятих) частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку площею 0,0256 га, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_1 ;
- транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8302, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 
- кафе «Вареники», розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку площею 0,1701 га, кадастровий номер 0525610100:01:003:0154, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ;
- земельну ділянку площею 0,0906 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0455, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;
- транспортний засіб марки (моделі) DAIMLER-BENZ D. 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- гараж № НОМЕР_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
4. Вказує, що до договору про поділ спадщини від 16 серпня 2022 року не увійшли ряд об`єктів нерухомості, а саме: 
- приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 
76 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке ОСОБА_4 набула у власність 25 травня 2007 року;
- господарська будівля (гараж-майстерня) площею 204,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_5 , яку ОСОБА_4 набула у власність 06 квітня 2008 року;
- нежиле приміщення загальною площею 207,5 кв. м, магазин «Автосвіт» за адресою: АДРЕСА_2 , яке ОСОБА_4 набула у власність 23 вересня 2010 року; 
- 47/50 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке ОСОБА_2 набула у власність 05 липня 2012 року.
5. Після подання заяви про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, що перебувало у спільній власності подружжя, але було зареєстроване на відповідачку ОСОБА_2 , нотаріус прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
6. Він звертався до ОСОБА_2 з пропозицією узгодити питання поділу спадкового майна, яке не відображене в договорі про поділ спадщини, однак отримав відмову.
7. Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просив суд включити до складу спадкового майна, яке ним успадковане за померлим 
ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 :
- 1/2 частини приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв. м за адресою:  
АДРЕСА_1 ,
- 1/2 частини господарської будівлі (гараж-майстерні) площею 204,7 кв. м за адресою:  АДРЕСА_5 ,
- 1/2 частини нежилого приміщення загальною площею 207,5 кв. м магазин «Автосвіт», за адресою: АДРЕСА_2 ,
- 47/50 частини житлового будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
Визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 право власності на:
- 1/4 частини приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв. м за адресою:  
АДРЕСА_1 ,
- 1/4 частини господарської будівлі (гараж-майстерні) площею 
204,7 кв. м за адресою:  АДРЕСА_5 ,
- 1/4 частини нежилого приміщення загальною площею 207,5 кв. м магазин «Автосвіт», за адресою: АДРЕСА_2 ,
- 47/200 частини житлового будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Короткий зміст оскаржених судових рішень
8. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 червня 
2025 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 19 серпня 2025 року, позов задоволено.
Включено до складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ямпіль Ямпільського району Вінницької області:
-1/2 приміщення для здійснення підприємницької діяльності за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
-1/2 господарської будівлі (гараж-майстерня) за адресою: АДРЕСА_5 (  
АДРЕСА_6 нежилого приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 ,
- 47/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,
Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ямпіль Ямпільського району Вінницької області, право власності на:
- 1/4 приміщення для здійснення підприємницької діяльності за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
- 1/4 господарської будівлі (гараж-майстерня) за адресою: АДРЕСА_5 ,
- 1/4 нежилого приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 ,
- 47/200 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,
Вирішено питання розподілу судових витрат.
9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вважав встановленим, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшло спірне майно, яке підлягає поділу між спадкоємцями першої черги за законом, якими є сторони цієї справи. 
10. Суди врахували, що доказів того, що спірне майно було придбане у власних інтересах ОСОБА_2 , а не в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
11. У касаційній скарзі  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат 
Сінчак О. В., просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухваливши нове судове рішення про відмову в позові. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
12. У вересні 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат 
Сінчак О. В., подала касаційну скаргу на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 серпня 2025 року.
13. Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 153/2068/24, які у жовтні 2025 року надійшли до Верховного Суду. 
14. Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
15. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15, постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, від 09 травня 2025 року 
у справі № 354/1008/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
16. Касаційна скарга обґрунтована зокрема тим, що подружжя 
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з 05 липня 2021 року, за взаємною згодою, подавши відповідні заяви уповноваженому органу, самостійно визначили частки чоловіка та дружини у праві власності на домоволодіння по 
АДРЕСА_1 , узгодивши, що  ОСОБА_4 належить 47/50 частин цього домоволодіння, а ОСОБА_3 - 3/50.
17. Відповідачка наголошує, що 3/50 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вона набула на підставі нотаріально посвідченого договору про поділ спадщини від 16 серпня 2022 року, а відтак стала одноособовим власником цього будинку.
18. Крім того вважає, що під час розгляду справи вона довела належними та допустимими доказами, що спірне майно є її особистою власністю і не належить до об`єктів спільної власності подружжя.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
19. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бардин М. Б., подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. 
20. Вважає, що за відсутності належно оформлених домовленостей про виділ часток із спільної власності подружжя, такі об`єкти залишаються у спільній власності незалежно від того, на кого із подружжя вони зареєстровані.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
21.  ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .
22. 22 лютого 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.
23.  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
24. Згідно укладеного між сторонами цієї справи нотаріально посвідченого договору про поділ спадщини від 16 серпня 2022 року 
ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 переходить:
3/50 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0256 га за цією ж адресою; 
транспортний засіб марки ПГМФ, модель - 8302, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 
1/2 частка кафе «Вареники», розташованого по 
АДРЕСА_2 та 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1701 га кадастровий номер 0525610100:01:003:0154 за цією ж адресою. 
ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 переходить:
1/2 частка кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого по 
АДРЕСА_2 та 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1701 га кадастровий номер 0525610100:01:003:0154 за цією ж адресою; 
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 та земельна ділянка площею 0,0906 га кадастровий номер 0520655900:02:007:0455 за цією ж адресою; 
транспортний засіб марки (моделі) DAIMLER-BENZ D 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; 
гараж АДРЕСА_7 .
25. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06грудня 
2024 року № 134/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв. м по АДРЕСА_1 ; 1/4 частини господарської будівлі (гараж-майстерні) площею 
204,7 кв. м по АДРЕСА_5 ; 1/4 частини нежилого приміщення загальною площею 207,5 кв. м магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по 
АДРЕСА_2 ; 47/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , після смерті його батька ОСОБА_3 .
26. Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_4 , виданого 24 січня 2003 року, ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису про включення відомостей до ЄДР 21730170000000223.
27. Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_5 від 15 січня 1997 року ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису про включення відомостей до ЄДР 21730170000000224.
28. Із копій податкових декларацій ФОП ОСОБА_2 за 2017-2012 роки вбачається, що загальна сума її доходу становить у 2017 році - 450 650 грн; у 2016 році - 296 876 грн; у 2015 році - 520 650 грн; у 2014 році - 646 000 грн; 
у 2013 році - 480 000 грн; у 2012 році - 560 000 грн.
29. Відповідно до договору оренди приміщення від 02 квітня 2003 року орендодавець ОСОБА_2 передала орендарю ОСОБА_3 у тимчасове користування на строк 10 років приміщення автомагазину «Автосвіт», по АДРЕСА_8 , загальною площею 110,0 кв. м.
30. Відповідно до договору оренди приміщення від 14 березня 2013 року орендодавець ОСОБА_2 передала орендарю ОСОБА_3 у тимчасове користування на строк 10 років 1/2 площі приміщення (103,75 м. кв) магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 .
31. Відповідно до договору оренди приміщення від 01 березня 2013 року орендодавець ОСОБА_2 передала орендарю ОСОБА_3 у тимчасове користування на строк 10 років 1/2 площі приміщення (102,35 кв. м) господарської будівлі (гаража-майстерні) по АДРЕСА_5 яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності 
від 06 квітня 2008 року.
32. Згідно з інформаційною довідкою від 19 червня 2023 року № 336096005 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у власності ОСОБА_1 перебуває гараж загальною площею 31,4 кв. м. по АДРЕСА_9 .
33. Відповідно до договору купівлі-продажу основних засобів від 20 січня 
2004 року правління Ямпільської райспоживспілки продало, а ОСОБА_3 купив кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » площею 259,7 кв. м по АДРЕСА_2 . Сума 20 729, 66 грн раніше внесена ОСОБА_3 та його дружиною на рахунок продавця у вигляді пайових внесків.
34. 01 березня 2004 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до голови правління Ямпільської райспоживспілки про зарахування позичкових коштів згідно договору позики від 15 серпня 2003 року в рахунок придбаного майна -підвального приміщення кафе «Вареники» на суму 6 166 грн.
З аналогічною заявою до голови правління Ямпільської райспоживспілки звернулась ОСОБА_2 , яка просила зарахувати позичкові кошти, згідно договору позики від 15 серпня 2003 року в рахунок придбаного майна - підвального приміщення кафе «Вареники» на суму 14 850 грн.
35. Згідно договору купівлі-продажу від 17 березня 2000 року спільне господарство «Коопунівермаг» продало, а ОСОБА_2 купила магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 » по АДРЕСА_2 .
36. Відповідно до договору купівлі-продажу від 18 вересня 2010 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_2 купила 11/50 частин магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », загальною площею 46,57 кв. м, по АДРЕСА_2 .
37. Відповідно до рішення від 23 вересня 2010 року № 516 «Про оформлення права приватної власності на магазин «Автосвіт» в цілому по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 », оформлено та видано ОСОБА_2 свідоцтво про право приватної власності на магазин «Автосвіт» в цілому (14/100 частини приміщення) по 
АДРЕСА_2 .
38. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно 
від 05 листопада 2010 року у приватній власності ОСОБА_2 перебуває 1/1 частки магазину «Автосвіт» площею 207,5 кв. м.
39. Відповідно до договору купівлі-продажу (викупу) земельної ділянки 
від 04 травня 2012 року Ямпільська міська рада в особі міського голови на підставі рішення № 3516 46 сесії 5 скликання Ямпільської міської ради 
від 21 жовтня 2010 року, рішення № 181 4 сесії 6 скликання від 17 січня 
2011 року та рішення № 760 17 сесії 6 скликання від 21 березня 2012 року продала, а фізичні особи-підприємці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , 
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 купили земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,1701 га., яка знаходиться на землях Ямпільської міської ради в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 у визначених частках: ОСОБА_3 19/100 частин земельної ділянки вартістю 32 975 гривень 64 копійки; ОСОБА_2 35/100 частини вартістю 60 744 гривні; ОСОБА_6 9/100 частин вартістю 15 620 гривень 04 копійки; ОСОБА_7 11/100 частин вартістю 19 091 гривня 16 копійок; 
ОСОБА_5 11/100 частин вартістю 19091 гривня 16 копійок; 
ОСОБА_8 3/100 частин вартістю 5 206 гривень 68 копійок; ОСОБА_9 12/100 частин вартістю 20 826 гривень 72 копійки. Кадастровий номер земельної ділянки 0525610100:01:003:0154. Земельна ділянка виділена для комерційного використання. На земельній ділянці по 
АДРЕСА_2 розташовані кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », магазини « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », «ІНФОРМАЦІЯ_9», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 », по АДРЕСА_2 розташований магазин.
40. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 360764, виданого 09 листопада 2012 року та додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу (викупу) земельної ділянки є власником земельної ділянки площею 0,1701 га по 
АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Кадастровий номер земельної ділянки 0525610100:1:003:0154. Співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . 
На 11/100 часток земельної ділянки 14 березня 2017 року Ямпільською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром № 303 на ім`я ОСОБА_10 .
41. Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 червня 1995 року ОСОБА_11 продав, а ОСОБА_2 купила 1/2 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по 
АДРЕСА_1 .
42. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН № 057436, виданого 03 квітня 1996 року, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0515 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.
43. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно 
від 02 грудня 2015 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0621 га, по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0525610100:01:003:0232, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розмір частки 1/1.
44. Відповідно до рішення від 21 травня 1996 року № 154 ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку по АДРЕСА_1 . Після закінчення будівництва, частину будинку, яка належить ОСОБА_2 переобладнати в господарське приміщення.
45. Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 29 квітня 2003 року ОСОБА_12 продала, а ОСОБА_3 купив 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по АДРЕСА_1 .
46. Відповідно до довідки-характеристики виданої Ямпільським РБТІ 654 від 13 жовтня 2008 року вих. № 954 житловий будинок по 
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частці.
47. 04 жовтня 2011 року ОСОБА_2 звернулася до начальника Інспекції ДАБК у Вінницькій області з повідомленням про початок виконання будівельних робіт/зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт.
48. Рішенням виконавчого комітету Ямпільської міської ради від 21 червня 2012 року № 231 внесені зміни у рішення від 30 травня 2012 року № 171 та вирішено: ОСОБА_2 оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на 47/50 частини, а саме одну другу житлового будинку - 
літ. А, з надвірними будівлями та житлового будинку з мансардою - літ. Д по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 оформити та видати свідоцтво про право власності на 3/50 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Раніше існуючі документи погасити.
49. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно 
від 05 липня 2012 року ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності є власником 47/50 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 .
50. Відповідно до рішення від 18 червня 2022 року № 229 ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво господарської будівля по 
АДРЕСА_1 .
51. Відповідно до свідоцтва про право власності на приміщення для здійснення підприємницької діяльності від 25 травня 2007 року приміщення для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .
52. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 грудня 2002 року ОСОБА_13 продав, а ОСОБА_2 купила земельну ділянку площею 0,377 га по АДРЕСА_5 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
53. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31 травня 2023 року № НВ-5600354782023 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0306 га, по АДРЕСА_5 , кадастровий номер 0525610100:01:003:0327.
54. Відповідно до свідоцтва про право власності на господарську будівлю (гараж-майстерня) від 06 квітня 2008 року господарська будівля (гараж-майстерня) загальною площею 204,7 кв. м по АДРЕСА_5 належить ОСОБА_2 ,.
55. 02 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав нотаріусу заяву про включення до складу спадкового майна та видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
56. Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
57. Відповідно до частин першої-другої, четвертої-п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
58. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
59. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема,постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21).
60. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі 
№ 638/2304/17).
61. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
62. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
63. Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20 (провадження № 61-17025св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі 
№ 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)). Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.) (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22 (провадження 
№ 61-5252сво23)).
64. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (див. зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 травня 2022 року у справі 
№ 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21).
65. Згідно із частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
66. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина перша статті 1218 ЦК України).
67. У справі, яка переглядається, суди встановили, що спадкоємцями першої черги за законом, після смерті ОСОБА_3 є сторони у справі: позивач 
ОСОБА_1 (син спадкодавця) та відповідачка ОСОБА_2 (дружина спадкодавця), які, уклавши нотаріально посвідчений договір від 16 серпня 
2022 року про поділ спадщини, поділили між собою не все спадкове майно.
68.  ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, просив включити до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , 1/2 частини приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , 1/2 частини господарської будівлі (гараж-майстерні) площею 204,7 кв. м по АДРЕСА_5 , 1/2 частини нежилого приміщення загальною площею 207,5 кв. м магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 визнавши за ним право власності на половину цих об`єктів. 
69. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій встановили, що спірне майно ОСОБА_4 набула під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 , а тому на нього поширюється режим спільної сумісної власності подружжя.
70. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
71. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).
72. Згідно з частиною першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
73. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
74. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
75. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Ямпільської міської ради від 21 червня 2012 року № 231 за результатом розгляду заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були внесені зміни у рішення від 30 травня 2012 року № 171, а саме вирішено: ОСОБА_2 оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на 47/50 частини, а ОСОБА_3 на 3/50 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Раніше існуючі документи погасити.
76. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05 липня 2012 року ОСОБА_2 належить 47/50 частини домоволодіння по 
АДРЕСА_1 .
77. У постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17-ц Верховний Суд звертав увагу, що потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя. Після смерті одного із подружжя, відкривається спадщини тільки на майно, яке належало спадкодавцю, а частка іншого із подружжя не входить до складу спадщини.
78. Враховуючи, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спільній власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 за життя спадкодавця були визначені у розмірі 3/50 та 47/50 відповідно, то частка ОСОБА_2 не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , а отже і не підлягає поділу між його спадкоємцями. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 03 вересня 
2024 року в справі № 523/6344/21.
79. Щодо 1/2 частини приміщення для здійснення підприємницької діяльності площею 76 кв. м по  АДРЕСА_1 , суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 набула право власності на нього 
25 травня 2007 року, під час шлюбу.
Щодо 1/2 частини господарської будівлі (гараж-майстерня) площею 204,7 кв. м по  АДРЕСА_5 , суд першої інстанції встановив, що вказаний об`єкт побудований і право власності на нього зареєстроване за 
ОСОБА_2 06 квітня 2008 року, під час шлюбу.
Щодо 1/2 частини нежилого приміщення загальною площею 207,5 кв. м магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 , суди встановили, що, починаючи з березня 2000 року, це приміщення внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя істотно збільшилось як за площею, так і за вартістю, внаслідок чого фактично було створено новий об`єкт нерухомості, право власності на який 23 вересня 2010 року, тобто під час шлюбу, зареєстровано за ОСОБА_2 .
Встановивши, що вказані три об`єкти нерухомого майна набуті відповідачкою у період шлюбу з ОСОБА_3 , презумпція спільності майна подружжя не спростована, і матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, що це майно є особистою власністю ОСОБА_2 , суди дійшли правильного висновку, що частки подружжя у цьому майні є рівними, а тому частка ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_3 становить в цих об`єктах по 1/4 частині.
80. Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 , про те що все спірне майно є її особистою власністю і не належить до об`єктів спільної власності подружжя загалом аналогічні доводам апеляційної скарги, яким апеляційним судом надана належна оцінка, та переважно спрямовані на переоцінку доказів Верховним Судом, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
81. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
82. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
83. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
84. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
85. Згідно з частинами першою-третьою статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
86. Перевіривши в межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про скасування рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 червня 2025 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 19 серпня 2025 року в частині задоволених позовних вимог про включення до складу спадкового майна після смерті 
ОСОБА_3 47/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на 47/200 часток вказаного домоволодіння із ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. 
87. Оскаржені судові рішення в іншій частині є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо питань, які мають значення для вирішення справи, а Верховним Судом не встановлено підстав для їх скасування в цій частині. 
88. Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сінчак Олександр Володимирович, задовольнити частково.
2. Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 серпня 2025 року в частині задоволених позовних вимог про включення до складу спадкового майна, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який помер у місті Ямпіль Ямпільського району Вінницької області, 
47/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на 47/200 частки вказаного домоволодіння скасувати, ухваливши у цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.
3. В іншій частині рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду 
від 19 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: 	Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Сердюк В. В. Шипович