УХВАЛА 
23 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 296/7171/25
провадження № 61-8223ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сердюка В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щерби Катерини Євгеніївни, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
зобов`язати Акціонерне товариство «Укртелеком» (далі - АТ «Укртелеком») надати йому повну та достовірну інформацію про надані електронні комунікаційні послуги, а саме: калькуляцію наданих послуг, в якій зазначити зміст, якість, вартість та порядок надання послуг за період з жовтня до листопада 2023 року, в тому числі відомості про об`єм інтернету, який відповідач зобов`язаний був надати позивачу (особовий рахунок НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) і скільки фактично було надано; детальний розрахунок заборгованості в розмірі 769,92 грн з розшифровкою виду послуги, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку; 
зобов`язати АТ «Укртелеком» здійснити перерахунок обсягу та розміру плати за електронні комунікаційні послуги ОСОБА_2 та виключити заборгованість в розмірі 769,92 грн за ненадані послуги; 
стягнути з АТ «Укртелеком» 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2026 року, позов задоволено частково.
Зобов`язано АТ «Укртелеком» надати ОСОБА_1 інформацію про електронні комунікаційні послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 , зокрема, про якість, вартість та порядок надання послуг за період з жовтня до листопада 2023 року, в тому числі відомості про об`єм інтернету, який відповідач зобов`язаний був надати та скільки фактично було надано; детальний розрахунок заборгованості в розмірі 769,92 грн з розшифруванням виду послуги, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку.
В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
У червні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Щерби К. Є., на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2026 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позову, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2025 року вказану справу визнано малозначною.
Касаційна скарга не містить доводів, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадок, передбачений підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначних справах, підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.
Однак, в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин, з урахуванням сталої судової практики Верховного Суду щодо застосування, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 23 Цивільного кодексу України, на яку посилається заявник, ним не обґрунтовано.
Крім того, аналіз судових рішень у справі та наведені заявником у скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що вказана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.
Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Щерби Катерини Євгеніївни, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів.
Копію ухвали надіслати заявнику.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді Н. Ю. Сакара 
О. М. Осіян
В. В. Сердюк