ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3091/23 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразія Транс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2023 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразія Транс» до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 жовтня 2022 року №264030413, прийняте відповідачем на підставі акту відповідача від 16 вересня 2022 року №25368/ж5/26-15-04-13-03/42756142.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Суд дійшов висновку, що податковий кредит за травень 2022 року був сформований позивачем на підставі податкових накладних, складених постачальниками у травні 2022 року на адресу позивача та зареєстрованими у ЄРПН з 01.05.2022 року по 15.07.2022 року включно, що відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що будь-які підстави для збільшення суми, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягала сплаті платником податку до бюджету та була задекларована позивачем в декларації з податку на додану вартість за травень 2022 року, на 190 435, 00 грн - відсутні.
Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 року № 320/3091/23; прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЄВРАЗІЯ ТРАНС».
Скарга мотивована тим, що рішення не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України оскільки порушує норми статті 242. Наведені порушення призвели до необ`єктивного, неправильного та незаконного вирішення справи. Позивач, який у спірних господарських операціях був покупцем, не мав права для збільшення сум грошового зобов`язання за платежем з ПДВ та включення сум податку до податкового кредиту за операціями, що не підтверджені зареєстрованими податковими накладними. А у разі якщо податкові накладні за відповідними операціями були зареєстровані несвоєчасно, то позивач мав право включити суми податку до податкового кредиту лише у звітному періоді, в якому податкові накладні будуть зареєстровані, але не пізніше 365 днів з дати складення податкових накладних. Позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за травень 2022 року неправомірно сформовано податковий кредит на суму 190 435 грн та занижено позитивні нарахування, які підлягають сплаті до бюджету на загальну суму зобов`язань 190 435,00 грн. Відповідно до вищезазначеного ГУ ДПС у м. Києві правомірно винесено податкове повідомлення - рішення від 14.10.2022, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 285 652, 50 грн, з яких 190 435,00 грн за зобов`язаннями та 95 217, 50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, виконавши обов`язок визначений статтею 19 Конституції України та законами України, а рішення, на думку контролюючого органу, прийняте з порушенням норм матеріального права та повинне бути скасоване.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року та від 2 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до фактичних обставин справи, 16 вересня 2022 року ГУ ДПС у м. Києві складено акт № 25368/ж5/26-15-04-13-03/42756142 «Про порушення норм законодавства, що встановлені за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ЄВРАЗІЯ ТРАНС» (податковий номер 42756142) за травень 2022 року».
Вищевказаний Акт перевірки було складено за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за травень 2022 року, поданої ТОВ «ЄВРАЗІЯ ТРАНС».
За результатами перевірки контролюючим органом встановлено формування податкового кредиту (рядок 10.1) на суму ПДВ 262 926, 00 грн, у тому числі за рахунок податкових накладних, зареєстрованих постачальниками в ЄРПН з порушенням граничних термінів реєстрації на суму 183 651, 73 грн, та на суму 6 783, 34 грн за рахунок податкових накладних не зареєстрованих в ЄРПН.
На підставі вищевказаного акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення від 14.10.2022 № 26403 0413, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 285 652, 50 грн, з яких 190 435,00 грн за податковими зобов`язаннями та 95 217, 50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України у апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
д) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
-придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
-ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
При цьому згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
-дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
За правилами пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних га надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені на зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, т а не погребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Пунктом 201.14 статті 201 ПК України передбачено, що платники податку зобов`язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об`єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.
Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях з податку на додану вартість, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пункт 201.15 статті 201 ПК України).
Звітним (податковим) періодом є один календарний місяць.
Аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що податковий кредит є правом платника податку - покупця на зменшення податкових зобов`язань звітного періоду, яке виникає за наявності податкових накладних, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем товарів/послуг.
Згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
При цьому пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема, подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, І квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року.
На виконання вимог чинного законодавства та з урахуванням положень пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України позивач 19 липня 2022 року (тобто з дотриманням установлених законодавством, строків) подав податкову (звітну) декларацію з податку на додану вартість за травень 2022 року (реєстраційний № 9132769973).
При цьому у Додатку № 1 до Податкової декларації «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)» за травень 2022 року позивач відобразив відомості про операції з придбання товарів/послуг з податком на додану вартість.
31 серпня 2022 року позивач подав уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій з ПДВ за травень 2022 року (реєстраційний № 9171336231) з додатком.
З вищевказаних документів вбачається, що позивачем було сформовано податковий кредит за травень 2022 року на суму ПДВ 262 926,00 грн.
Податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, складених постачальниками на позивача за операціями з постачання товарів (робіт, послуг), здійсненими протягом травня 2022 року, та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням граничних строків їх реєстрації (з урахуванням положень підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України щодо можливості реєстрації платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року).
Контролюючий орган стверджує, що податковий кредит (рядок 10.1) був сформований позивачем на суму ПДВ 262 926,00 грн, у тому числі за рахунок податкових накладних, зареєстрованих постачальниками в ЄРПН з порушенням граничних термінів реєстрації на суму 183 651,73 грн, та на суму 6 783,34 грн за рахунок податкових накладних, не зареєстрованих в ЄРПН.
Відповідно до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (у редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів за єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» № 2260-ІХ від 12.05.2022 року, який набрав чинності 27 травня 2022 року (далі - Закон № 2260)) тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Абзацом 3 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період1 починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів га єдиною внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року».
Таким чином, законодавцем встановлений обов`язок платників податку на додану вартість (продавців товарів (робіт, послуг)) зареєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з постачання товарів/послуг, здійсненими, зокрема, протягом травня 2022 року, до 15 липня 2022 року включно.
Оскільки постачальниками позивача у період з 01 травня по 31 травня 2022 року було складено на адресу позивача податкові накладні, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 15 липня 2022 року, то позивач, керуючись положеннями підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (у редакції Закону № 2260 та Закону № 2836) та статті 201 ПК України, включив суми податку на додану вартість за такими податковими накладними (183 651,73 грн) до свого податкового кредиту за травень 2022 року.
Вищевказане свідчить про правомірність дій позивача щодо формування податкового кредиту за травень 2022 року на суму 183 651, 73 грн на підставі податкових накладних, складених постачальниками на адресу позивача за операціями з постачання товарів (робіт, послуг), здійсненими у травні 2022 року, та зареєстрованих в ЄРПН, у тому числі, 15 липня 2022 року.
Разом з тим, відповідач стверджував, що податковий кредит (рядок 10.1) був сформований позивачем на суму ПДВ 6 783,34 грн за рахунок податкових накладних, не зареєстрованих в ЄРПН, а саме: на суму ПДВ 2 116,67 грн по взаємовідносинах з контрагентом з ІПН 3424114457 та на суму ПДВ 4 666,67 грн з контрагентом з ІПН 34701085165. За даними ЄРПН відсутня інформація про реєстрацію податкових накладних за травень 2022 року постачальниками 3424114457 та 34701085165 на адресу ТОВ «ЄВРАЗІЯ ТРАНС».
З цього приводу позивачем повідомлено про допущення ним помилки (описки), зокрема:
- у зазначеному у Розділі II (рядок № 12 у Таблиці 2.1) Додатку № 1 до Податкової декларації індивідуальному податковому номері продавця - ОСОБА_1 , яким було складено на позивача податкову накладну № 23 від 18.05.2022 на суму ПДВ 2 116,67 грн, зазначено « 3424114457» замість « 342411445750» (тобто не зазначено останні дві цифри - 50). При цьому, вказана податкова накладна №23 від 18.05.2022 року була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 12 липня 2022 року, а тому сума ПДВ по такій податковій накладній (2 116,67 грн.) правомірно включена позивачем до податкового кредиту за травень 2022 року;
- у зазначеному у Розділі II (рядок № 15 у Таблиці 2.1) Додатку № 1 до Податкової декларації індивідуальному податковому номері продавця - ОСОБА_2 , яким було складено податкову накладну № 3 від 11.05.2022 року на суму ПДВ 4 666,67 грн, зазначено « 34701085165» замість « 347010851650» (тобто не зазначено останню цифру - 0). При цьому, вказана податкова накладна №3 від 11.05.2022 року була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 27 червня 2022 року, а тому сума ПДВ по такій податковій накладній (4 666,67 грн) правомірно включена позивачем до податкового кредиту за травень 2022 року.
Вказані вище помилки було виявлено позивачем лише після отримання оскаржуваного рішення, а тому позивач не мав права подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2022 року для внесення необхідних змін до податкової звітності платника податку, у якій було виявлено неточності через помилки (адже такі помилки не були самостійно виявлені позивачем).
Висновок контролюючого органу про збільшення суми грошового зобов`язання, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягала сплаті платником податку до бюджету та була задекларована позивачем в декларації з податку на додану вартість за травень 2022 року на 6 783,34 грн ґрунтується виключно на тому, що позивачем було зроблено помилку в індивідуальному податковому номері постачальника з ІПН 342411445750, яким складено податкову накладну № 23 від 18.05.2022 року на суму ПДВ 2 116,67 грн, та в індивідуальному податковому номері постачальника з ІПН 347010851650, яким складено податкову накладну № 3 від 11.05.2022 року на суму ПДВ 4 666,67 грн (разом 6 783,34 грн), що не є належним на достатнім доказом порушення позивачем податкового законодавства, і не може бути підставою для донарахування позивачу податкових зобов`язань.
Таким чином, податковий кредит за травень 2022 року був сформований позивачем на підставі податкових накладних, складених постачальниками у травні 2022 року на адресу позивача та зареєстрованими у ЄРПН з 1 травня 2022 року по 15 липня 2022 року включно, що відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що будь-які підстави для збільшення суми, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягала сплаті платником податку до бюджету та була задекларована позивачем в декларації з податку на додану вартість відсутні.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у справі № 320/3091/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко