Справа № 710/128/26 Провадження № 2/710/351/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2026 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Щербак О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором
УСТАНОВИВ:
ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №0979432450 від 11.02.2020 у розмірі 41023,90 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 11.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФІНАНС" та ОСОБА_2 укладено Договір № 0979432450. Відповідно до умов договору позики перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки-Анкети, яка є невід`ємною частиною даного договору позики. Кредит надається у виді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000.0 грн, в межах строку дії договору – 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Пропозиція (Оферта) на отримання траншу згідно Заявки-анкети № 2628564862 від 16.02.2020 у рамках договору про надання позики №0979432450 від 11.02.2020 підписана позичальником 11.02.2020 , електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.
14.07.2021 було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0979432450. 
10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0979432450. 
18.02.2025 було укладено договір № 18-02/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0979432450. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0979432450.
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за Договором №0979432450 від 11.02.2020, що становить 41023,90 гривень з яких: 2040,00 гривень заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту), 38983,90 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 03.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
02.03.2026 відповідач, від імені якого діє адвокат Зачепіло З.Я., подав відзив на позовну заяву, згідно з яким уважає позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції, посилалася на те, що не надано будь-яких належних, допустимих і достатніх доказів перерахування кредитних коштів відповідачу і, що банківська картка належить саме відповідачу, а тому, відповідач заперечує проти суми заборгованості у розмірі 41023,90 грн, вважає суму необґрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами. Також, представник відповідача зазначила, право вимоги за кредитними договорами є недоведеним, оскільки надані суду документи щодо відступлення права вимоги не заповнені належним чином, а тому, не містять всіх істотних умов щодо відступлення права грошової вимоги. 
Також представник відповідача подала до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Клопотання обгрунтоване тим, що витрати на правову допомогу неспівмірні з ціною позову та складністю справи, яка є малозначною.
04.03.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач у відзиві не заперечує проти укладення кредитного договору, відповідачем не оспорювався даний договір, не подавався зустрічний позов щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його неукладення. Зазначив, що нарахування відсотків було правомірним, оскільки підписуючи договір, відповідач погодилась з його умовами. Позивач вважає, що суду надані усі необхідні та належні докази, які підтверджують факт переходу права вимоги іншим кредиторам. Також, позивач зазначає, що суду були надані докази для підтвердження витрат на правову допомогу, що відповідають обсягу наданих послуг, а тому відсутні будь-які підстави щодо відмови у стягненні даних витрат (а.с.31-39).
04.03.2026 позивач подав клопотання про витребування доказів (а.с. 40-45).
Ухвалою Шполянського районного суду від 09.03.2026 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
На виконання ухвали від 09.03.2026 про витребування доказів, 06.04.2026 до суду надійшли відповідні матеріали від АТ КБ «ПриватБанк».
14.04.2026 позивач подав клопотання про витребування додаткових доказів від АТ КБ «ПриватБанк».
04.05.2026 суд постановив ухвалу про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк».
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
11.02.2020 між ТОВ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_2 укладено електронний договір № 0979432450 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1.2 договорукредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору – 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами.
Згідно з п. 1.6 договору, відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. 
Відповідно до приписів п 3.1 договору перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки-Анкети (Додаток №5) та Додатка №2 до Договору, які є невід`ємною частиною даного Договору.
Зазначений договір про надання споживчого кредиту підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора 6z6g4l. 
16.02.2020 ОСОБА_2 заповнила анкету на отримання кредитних коштів у розмірі 2040,00 гривень, з орієнтовним строком повернення - 30 днів, стандартна процентна ставка 1,75 % в день (п. 1.6 договору). Зазначила свої персональні дані.
ТОВ "ІНФІНАНС " свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору про надання кредиту, що підтверджується листом ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" №9804_25707143521 від 07072025, за яким відповідно до договору ФК-П-17/08-04 від 03.08.2017 укладеного між ТОВ "ІНФІНАНС " та ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" було здійснено успішний переказ 16.02.2020 року коштів в сумі 2040,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 48834504.
Крім того, відповідно до інформації КБ « Приват Банк» на ім`я ОСОБА_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 16.02.2020 зараховано кошти у сумі 2040 грн ( що вбачається з виписки по рахунку).
Відповідно до п. 2.3 договору товариство має право відступлення права вимоги за Договором без окремої згоди позичальника.
На підставі договору відступлення прав вимоги №14-07/21 від 14.07.2021, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал», до останнього перейшло право грошової вимоги, у тому числі і за кредитним договором № 0979432450.
14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників та Акт прийому-передачі Реєстру боржників. Сплачені кошти за вказаним договором відповідно до платіжного доручення №М1 від 14.07.2021.
10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0979432450, та підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників та Акт прийому-передачі Реєстру боржників.
На підставі договору факторингу №18-02/25 від 18.02.2025 ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0979432450.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр»» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників, акт зарахування зустрічних однорідних вимог .
Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №18-02/25 від 18.02.2025, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 41023,90 гривень, з яких 2040,00 гривень – заборгованість за основним зобов`язанням, 38983,90 гривень - сума заборгованості за нарахованими процентами.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідачки було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка останньою залишена без задоволення.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданим ТОВ «Факторинг Партнерс», станом на 20.01.2026, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 0979432450 від 11.02.2020 становить 41023,90 гривень.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Щодо відсутності доказів надання коштів відповідачу.
Частиною 1ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до умов п. 6.5ПРАВИЛ НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ, товариство надає фінансовий кредит позичальнику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в особистому кабінеті позичальника та заявці (електронній заявці) або через систему грошових переказів. 
Номер особистого електронного платіжного засобу, вказаний відповідачем у Заявці-Анкеті на отримання кредиту, 5168757307173650.
Судом встановлено, що грошові кошти у сумі 2040,00 гривень, були перераховані на платіжну картку НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема випискою по рахунку № б/н НОМЕР_2 за період із 16.02.2020 по 20.02.2020, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України).
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору та наявності заборгованості за ним.
Щодо наявного у ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги до відповідача.
Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як убачається з матеріалів справи, право вимоги за кредитним договором неодноразово відступалося на підставі договорів факторингу та договорів відступлення прав вимоги, укладених між відповідними юридичними особами. До позовної заяви, через електронний суд, долучені копії зазначених договорів, акти приймання-передачі реєстрів боржників, витяги з реєстрів боржників щодо відповідача, а також документи, які підтверджують виконання сторонами умов таких договорів, зокрема платіжні документи та акти зарахування зустрічних однорідних умов. 
Надані документи містять відомості, які дають можливість встановити сторони правочинів, предмет договорів, обсяг переданих права вимоги, а також боржника, щодо якого таке право було відступлено.
Доказів визнання недійсними договорів факторингу чи договорів відступлення права вимоги у встановленому законом порядку матеріали справи не містять, а тому, такі договори є чинними та підлягають врахуванню судом при вирішенні спорів.
Отже, суд доходить висновку, що наданими у справі доказами підтверджується належний перехід права вимоги до ТОВ  «Факторинг Партнерс», у зв`язку чим останнє набуло статусу нового кредитора у відносинах за договором кредиту №0979432450 від 11.02.2020, а тому має право вимоги до відповідача та право звернення до суду з відповідними вимогами.
За наявними доказами у справі , судом встановлено, що договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору, не оспорював кредитний договір в частині або в цілому.
Отже, виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, відсутності відомостей про виконання відповідачем зобов`язань за договором, не спростування відповідачем розрахунку заборгованості, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 2662,40 гривень.
Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Нормами частин 2,3 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті впорядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані копії: договору № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявки ТОВ «Факторинг Партнерс» про надання юридичної допомоги № 1628 від 01.12.2025, з якої вбачається, що позивач та адвокатське об`єднання погодили надання позивачу юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ; витягу з Акта № 25 про надання юридичної допомоги, відповідно якого адвокатське об`єднання надало позивачу наступні послуги за клієнтом ОСОБА_2 : надання усної консультації з вивчення документів 4000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу 12000 грн.
Вказані докази витрат на правову допомогу є належними.
Відповідно до частин 4-7 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачка просила зменшити витрати на правничу допомогу з 16000,00 до 4000,00 грн, ураховуючи, що заявлений розмір витрат є неспівмірним, необгрунтовим, справа є малозначною, нескладною, не потребує значного обсягу доказів або аналізу складної судової практики, а позовна заява має типовий характер.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи, тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).
Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Оцінюючи заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді , на предмет їх пропорційності складності справи, враховуючи принципи розумності та необхідності понесених витрат, суд погоджується з доводами відповідача про їх завищений розмір.
Суд виходить із того, що витрати позивача на правничу допомогу не є співмірними з обсягом наданої йому допомоги, так як категорія справи не є складною та не потребує значного часу для її вивчення та підготовки, зокрема як зазначено в акті виконаних робіт 2 години на надання усної консультації , 4 години на складання позовної (що не потребує значних зусиль фахівця у галузі права, оскільки позов є типовим). 
З урахуванням зазначеного, зважаючи на позицію відповідача щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що в цій справі наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, проте у зменшеному до 6000,00 гривень розмірі, що є співмірним з ціною позову, зі складністю справи, яка є малозначною, наданим адвокатом обсягом послуг, та відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Кредитним договором №0979432450 від 11.02.2020 у сумі 41023,90 гривень, з яких 2040,00 гривень тіло кредиту, 38983,90 гривень нараховані відсотки.
Стягнути із ОСОБА_1 , 19.02.1993, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у сумі 2662,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (вказаний у позові).
Текст рішення складений 04.06.2026.

Суддя О.В. Щербак