Справа №676/283/26
Номер провадження 2/676/1993/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року     м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого-судді   Бондара О.О.
за участю секретаря судового засідання  Коротун В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Жванецької сільської ради до ОСОБА_1 , про витребування земельної ділянки з незаконного володіння у комунальну власність, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах Жванецької сільської ради до ОСОБА_1 , про витребування земельної ділянки з незаконного володіння у комунальну власність.
Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що Рішенням Жванецької сільської ради від 08.09.1999 № 7/14 передано в приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в межах населеного пункту села Жванець Кам`янець Подільського району 6822482700:01:013:0003. Право власності ОСОБА_1 посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №719764 від 01.07.2011. Даний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №682248271000590. Згідно інформації з архівного відділу Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації встановлено, що в рішеннях сесій за 1999 рік відсутня інформація стосовно передачі в приватну власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки. З наведеного вбачається, що рішення Жванецької сільської ради від 08.09.1999 № 7/14, зазначене як підстава для реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003, органом місцевого самоврядування не приймалось, тому право власності на дану земельну ділянку у ОСОБА_1 не виникло. Земельна ділянка площею 0,12 га з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003, що розташована в межах населеного пункту села Жванець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та знаходиться в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища підлягає витребуванню у ОСОБА_1 та поверненню у комунальну власність Жванецької сільської ради.У зв`язку з чим просить суд витребувати у ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у комунальну власність Жванецької сільської ради (код ЄДРПОУ 04404036) земельну ділянку площею 0,12 га, з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003, що розташована в межах населеного пункту села Жванець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
Прокурор Рибіцька Л.П. в судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник Жванецької сільської ради в судове засідання не з`явився. 
Відповідачка в судове засідання не з`явивилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась.
Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, судом встановлено наступне. 
Рішенням Жванецької сільської ради від 08.09.1999 № 7/14 передано в приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в межах населеного пункту села Жванець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, кадастровий номер 6822482700:01:013:0003
Право власності ОСОБА_1 посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №719764 від 01.07.2011. Даний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №682248271000590. 
Спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003 у приватну власність, у порядку встановленому законом, не виділялась, рішення Жванецької сільської ради від 08.09.1999 № 7/14, зазначене як підстава реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку – не приймалось, що підтверджується наступними доказами.
Згідно інформації з архівного відділу Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації (лист від 24.10.2025 №76/04-06 з додатками долучено до позовної заяви) встановлено, що в рішеннях сесій за 1999 рік відсутня інформація стосовно передачі в приватну власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки.
Вказане підтверджується копією протоколу 8 сесії ХХІІІ скликання Жванецької сільської ради від 08.09.1999 та архівного витягу з рішення сесії ХХІІІ скликання Жванецької сільської ради від 08.09.1999 № 7 «Про виділення земельних ділянок», згідно яких встановлено відсутність відомостей про передачу в приватну власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки.
Враховуючи вищевикладене, 04.11.2025 окружною прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42025242230000055 від 04.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (копію витягу з ЄРДР долучено до позовної заяви). 
Також, окружною прокуратурою виявлено порушення вимог ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 19, 58, 59, 60, 61, 62, 83 Земельного кодексу України та ст. ст. 4, 88, 89 Водного кодексу України при отриманні у приватну власність спірної земельної ділянки, оскільки дана земельна ділянка належить до земель водного фонду та повністю перебуває в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, що виключає право приватної власності на неї, що підтверджуються матеріалами проведених приватним підприємством «Діоріт Плюс 1» топографо-геодезичних робіт з метою співставлення місця розташування спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003 відносно земель водного фонду та прибережної захисної смуги Дністровського водосховища (копію листа від 09.10.2025 №187 з додатками долучено до позовної заяви).
Так, згідно збірного кадастрового плану, виготовленого за результатами проведених топографо-геодезичних робіт сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_2 встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003, площею 0,12 га повністю перебуває в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища.
З копії листа від 26.11.2025 №10-22-0.41-57/2025 вбачається, що факт розташування спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003 у відповідних площах та межах прибережної захисної смуги Дністровсського водосховища свідчить про порушення вимог земельного законодавства (ст.ст. 20, 21, ч. 1 ст.ст. 58, 60, 61 Земельного кодексу України) при встановленні та зміні цільового призначення земельних ділянок та в подальшому при їх передачі в приватну власність.
Відповідно до інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області (копію листа від 27.05.2025 № 561 долучено до позовної заяви) встановлено, що спірна земельна ділянка із кадастровим номером 6822482700:01:013:0003 знаходиться на лівому березі Дністровського водосховища, яке знаходиться на річці Дністер, яка відповідно до ст. 79 Водного кодексу України є великою річкою.
ОСОБА_1 отримала у приватну власність спірну земельну ділянку за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, що прямо суперечить вимогам ч. 1 ст. 116 ЗК України.
Розпорядником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003 є Жванецька сільська рада, а отже дана земельна ділянка підлягає поверненню в комунальну власність.
Передумовою набуття права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку було попереднє незаконне її вибуття із комунальної власності поза волею держави, інтереси держави підлягають захисту шляхом витребування цієї земельної ділянки до комунальної власності.
Незаконне набуття відповідачем права власності на землю позбавляє Український народ загалом та державу зокрема (ст. 13 Конституції України) правомочностей власника землі, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 14, 19 Конституції України).
Ч.1 та ч. 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно з приписом ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. П. «б» ч.1 ст. 121 ЗК України передбачено, що норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Ч.6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.
Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Ст. 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Отже за змістом вищевказаних положень ЗК України, які визначають право громадян на безоплатне набуття у приватну власність земельних ділянок певного виду використання із земель державної та комунальної власності шляхом приватизації та порядок його реалізації, така передача здійснюється на підставі відповідного клопотання громадянина про передачі йому у власність земельної ділянки та шляхом прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах повноважень відповідного рішення.
Судом беззаперечно встановлено той факт, що Відповідачка не зверталася до відповідного органу державної влади про передачу їй у власність спірної земельної ділянки, а рішення Жванецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району про передачу у власність відповідачу земельної ділянки кадастровий номер 6822482700:01:013:0003 не приймалось.
Отже за таких обставин слід дійти висновку, що відповідач набув право власності на спірну земельну ділянку незаконно, без відповідної правової підстави, а тому вимоги прокурора в частині витребування земельної ділянки у відповідача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.
Стосовно втручання у право на мирне володіння майном фізичної особи суд зазначає наступне.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23.01.2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.
Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
Відповідний принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».
В питаннях оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії»). ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно.
Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.
На думку суду, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави критеріям правомірного втручання в право ОСОБА_1 на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.
Так, статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності українського народу, а органи державної влади здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної власності.
Прийняття рішення про передачу земель державної власності в приватну власність із земель державної власності позбавляє український народ загалом (стаття 13 Конституції України) правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі державної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).
Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.
Судом встановлено, що відповідач незаконно без достатніх правових підстав отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003.
За таких обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокурора до суду з вимогою про витребування у ОСОБА_1 спірної земельної ділянки є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю українського народу. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині відновлення становища, яке існувало до порушення права власності українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в державну та комунальну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Так з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір за пред`явлення позову в сумі 1 664 грн. 00 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 832 грн. 00 коп., що відповідає 50 % судового збору сплаченого при поданні позову.
Судовий збір в сумі 1 664 грн. 00 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 832 грн. 00 коп., слід повернути Позивачу з державного бюджету.
Також Позивачем при пред`явленні позову було надмірно сплачено судовий збір в розмірі 2728 грн. 00 коп., який слід повернути Позивачу з державного бюджету.
На підставі викладеного, Керуючись ст.ст. 13, 56, 75, 81, 141, 142, 200, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 207, 256, 257, 261, 317, 319, 321, 387 ЦК України, ст.ст. 12, 78, 79-1, 80, 83, 90, 116, 118 ЗК України, -
в и р і ш и в :
Позов задовольнити.
Витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у комунальну власність Жванецької сільської ради (код ЄДРПОУ 04404036) земельну ділянку площею 0,12 га, з кадастровим номером 6822482700:01:013:0003, що розташована в межах населеного пункту села Жванець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02911102) судовий збір за пред`явлення позову в сумі 1664 грн. 00 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 832 грн. 00 коп., 
Повернути Хмельницькій обласній прокуратурі (код ЄДРПОУ 02911102) з державного бюджету судовий збір в сумі 5 224 грн. 00 коп. сплачений згідно платіжної інструкції № 3618 від 23 грудня 2025 року в порядку передбаченому Кабінетом міністрів України.
Повернути Хмельницькій обласній прокуратурі (код ЄДРПОУ 02911102) з державного бюджету судовий збір в сумі 832 грн. 00 коп. сплачений згідно платіжної інструкції № 19 від 13 січня 2026 року в порядку, передбаченому Кабінетом міністрів України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення.
Рішення набирає законної сили в порядку , передбаченому ст. 273 ЦПК України.
Орган що має право звернутись з позовом в інтересах інших осіб – Керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ( вул. Драгоманова, 11, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, 32302 )
Позивач – Жванецька сільська рада ( вул. Центральна, 57 с. Жванець, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, код ЄДРПОУ 04404036 ).
Відповідач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
Суддя Кам`янець-Подільського 
міськрайонного суду       Бондар О.О.