Єдиний унікальний номер 728/219/26 
Номер провадження 3/728/185/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді – Сороколіта Є.М.,

за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – не з`явився,
захисника – адвоката Ковалюха В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,
за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також – КУпАП),
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Опис фактичних обставин, встановлених судом.
1. ОСОБА_1 (далі також – Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) інкримінується, що останній 22.01.2026 о 22 год 43 хв в с. Бахмач по вул. Довженка, буд. 3, керував автомобілем DAEWOO Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (далі також – ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України “Про Правила дорожнього руху” від 10.10.2001 № 1306.
2. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не має посвідчення водія.

ІІ. Рух справи.
3. Після надходження матеріалів до Бахмацького районного суду (далі також – Суд), їх розгляд було призначено на 04.03.2026 у судовому засіданні о 12 год 00 хв.
4. У зв`язку з неявкою Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у призначене судове засідання та відсутність відомостей щодо її належного сповіщення про дату, час та місце судового розгляду, проведення такого судового засідання було відкладено до 02.04.2026 на 11 год 00 хв.
5. У зв`язку з необхідністю виклику і опитування працівників поліції, якими були складені відповідні адміністративні матеріали, у судовому засідання 02.04.2026 було оголошено перерву до 29.04.2026 на 12 год 00 хв.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
6. У судове засідання, призначене до розгляду по суті на 29.04.2026 о 12 год 00 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився повторно, причини неявки не повідомив, однак направив для участі свого захисника, адвоката Ковалюха В.М.
7. За змістом положень статті 268 КУпАП неявка належним чином повідомленої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.
8. Також захисник повідомив Суд, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, оскільки у той день за кермом автомобіля перебувала його дружина, а працівники поліції безпідставно вимагали від нього пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, йому не були роз`яснені його права та не забезпечено право скористатися правовою допомогою.
Вважає, що вбачається упереджене ставлення до Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з боку працівників поліції.

ІV. Досліджені докази.
9. На підтвердження вини Водія у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:
- протокол про адміністративне правопорушення від 22.01.2026 серії ЕПР1 № 573191;
- довідка від 27.01.2026 № 11860, видана відділенням поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області стосовно відсутності посвідчення водія у Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно з відомостями бази ІПНП “Цунамі”;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.01.2026;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2026;
- диск із відеозаписом.
10. Також Судом було опитано інспектора поліції ОСОБА_2 , якими складалися адміністративні матеріали за подією, що мала місце 22.01.2026, і який надав пояснення, що він перебував на добовому чергуванні, під час якого було виявлено автомобіль DAEWOO Lanos, що рухався у темну пору доби з увімкненим дальнім світлом фар, у зв`язку з чим і був зупиненим.
Також наголошував, що у зв`язку з темною порою доби відеореєстратор чітко не зафіксував особу водія транспортного засобу, однак він переконаний, що таким водієм був ОСОБА_1 , оскільки після зупинки він знаходився поруч з передніми дверима автомобіля зі сторони водія, а його дружина – зі сторони пасажира. Особу водія встановили на підставі відповідних даних з ІПНП “Цунамі”.

V. Оцінка Суду.
11. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись виключно законом і правосвідомістю Суд наголошує на тому, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в діях (бездіяльності) такої особи складу та події адміністративного правопорушення.
12. Також Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також – Конвенція), ратифікованої Законом України “Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції” від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
13. Слід відмітити, що поняття “кримінальне обвинувачення” має “автономне” значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (“Блохін проти Росії” (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; “Адольф проти Австрії” (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення “кримінального” характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке “обвинувачення”.
14. Зокрема, у § 49 справи “Озтюрк проти Німеччини” Європейський суд з прав людини (далі також – ЄСПЛ) зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.
15. Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні ЄСПЛ у справі “Енгель та інші проти Нідерландів” (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.
16. Застосовуючи згадані критерії до адміністративних правопорушень щодо порушення правил дорожнього руху, які караються штрафами, обмеженнями водійських прав, такими як зняття балів або призупинення чи скасування водійських прав (“Луц проти Німеччини” (Lutz v. Germany), § 182; “Шмауцер проти Австрії” (Schmautzer v. Austria); “Малідж проти Франції” (Malige v. France); “Марчан проти Хорватії” (Marиan v. Croatia); “Ігор Паскарі проти Республіки Молдова” (Igor Pascari v. the Republic of Moldova), §§ 20-23) можна дійти обґрунтованого висновку, що стосовно таких правопорушень діє кримінально-процесуальний аспект статті 6 Конвенції.
17. Відповідно, слід дійти висновку, що діє і підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції, який вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти “обвинувачення” зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (“Пелісьє та Сассі проти Франції” (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; “Камасінський проти Австрії” (Kamasinski v. Austria), § 79).
18. Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про “причину” обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про “характер” обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (“Матточча проти Італії” (Mattoccia v. Italy), § 59; “Пенев проти Болгарії” (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42).
19. У цьому контексті Суд відмічає – частиною першою статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
20. Суд наголошує, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, зазначене у частині першій статті 130 КУпАП, може виражатися через три окремі діяння:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
21. За змістом положень статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
22. За змістом положень пунктів 6-7 Розділу І “Загальні положення” Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі також – Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я).
23. Згідно з пунктами 8-9 Розділу ІІ “Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів” Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
24. А згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
25. Так, склавши протокол про адміністративне правопорушення від 22.01.2026 серії ЕПР1 № 573191, уповноважений орган висуває “обвинувачення” особі саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог пункту 2.5 ПДР.
26. Як вже згадувалося вище об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає, серед іншого, у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі також – відмова від проходження огляду на стан сп`яніння).
27. Зазначене адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом і є закінченим з моменту вираження особою, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
28. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння має бути безумовною і категоричною. Правопорушник усно або конклюдентними діями має однозначно виразити небажання проходити огляд на стан сп`яніння. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП слід “поза розумним сумнівом” і з очевидністю для стороннього спостерігача установити, що особа, яка керувала транспортним засобом, безальтернативно відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.
29. Під такою відмовою необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на її внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих лише цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. При цьому на уповноваженого працівника поліції не покладено відповідний обов`язок декілька разів пропонувати водію пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння або ж вмовляти особу, що притягається до адміністративної відповідальності, виконати його законну вимогу.
30. Однак таку відмову можливо зафіксувати лише у випадку дотримання поліцейським процедури проведення огляду.
31. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи зі здійснених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора поліцейського автомобіля, вбачається, що на вулиці, зі сторони водія зупиненого автомобіля DAEWOO Lanos, знаходиться особа, яку у подальшому буде ідентифіковано як ОСОБА_1 , а інша особа, яка є нижчою за зростом у порівнянні з ОСОБА_1 , з`являється з пасажирської сторони зупиненого транспортного засобу (файл VID-20260123-WA0002.mp4).
32. Також у режимі покадрового перегляду відеозапису з 00 хв 54 сек до 00 хв 56 сек (файл VID-20260123-WA0001.mp4), де зафіксований проїзд автомобіля DAEWOO Lanos повз патрульне авто, при освітленні проблисковим маячком червоного кольору, чітко видно, що у транспортному засобі марки DAEWOO, модель Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , на сидіннях водія та пасажира попереду знаходяться дві особи, і при цьому, силует пасажира є значно меншим за силует водія.
33. За таких обставин, Суд відхиляє твердження сторони захисту про відсутність належних і допустимих доказів, які б свідчили про керування зупиненим транспортним засобом іншою особою, а ніж  ОСОБА_1 .
34. Також Суд відхиляє твердження сторони захисту про ненадання Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості скористатися правовою допомогою, оскільки з досліджених під час судового розгляду відеозаписів фіксації обставин адміністративного правопорушення (файл відеозапису 0000000_00000020260122224427_0018.MP4, а також файл відеозапису 0000000_00000020260122225929_0019.MP4) не вбачається, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, заявляв відповідне клопотання.
35. Однак, при цьому Суд відмічає, що уповноважена особа жодного разу не пропонує ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що є порушенням процедури проведення огляду, визначеної положеннями статті 266 КУпАП.
36. За таких обставин Суд визнає недопустимим доказом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2026.
37. Підсумовуючи зазначене вище, Суд враховує, що у відповідності до статті 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
38. У справі “Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії” (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, § 77, 146) ЄСПЛ установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
В інших своїх рішеннях ЄСПЛ указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа “Коробов проти України”, заява № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування “поза розумним сумнівом” (рішення від 18.01.1978 у справі “Ірландія проти Сполученого Королівства” (Ireland v. the United Kingdom), § 161).
39. Суд зазначає, що виходячи із загальних засад судочинства, визначених положеннями статті 129 Конституції України, він не має права перебирати на себе функцію обвинувача та у будь-який спосіб виправляти виявлені недоліки, зокрема перекваліфіковувати діяння чи іншим чином змінювати “обвинувачення”.
40. Отже, у зв`язку з виявленими порушеннями процедури огляду на стан сп`яніння згідно з вимогами статті 266 КУпАП, Суд приходить до висновку, що дослідженими матеріалами справи не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, тобто порушення пункту 2.5 ПДР.
41. Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
42. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
43. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33-35, 130, 247, 266, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, –
П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження у справі щодо притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Суддя
Бахмацького районного суду Сороколіт Євген Миколайович