Справа № 931/162/26
Провадження № 3/931/71/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 травня 2026 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Кідиба Т. О., за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С., захисника - Масюк Г.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , непрацюючого, протягом року не притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 

ВСТАНОВИЛА:

21.02.2026 року о 23:13 год. в с. Маньків по вул. Луцькій Володимирського району Волинської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Опель Зафіра", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні 19.05.2026 року свою вину не визнав, пояснив, що керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак не пропонували проїхати в медичний заклад. 
Його захисник - адвокат Масюк Г.С. подала письмове заперечення, в якому просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить доказів однозначної, чіткої та безумовної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, проте працівник поліції в ході їх розмови зробив суб`єктивний висновок про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд. Також працівник поліції при складанні протоколу зазначив додаткову ознаку алкогольного сп`яніння, яка не була виявлена ним у ОСОБА_1 , що свідчить про формальний підхід до складання протоколу. Крім того, ОСОБА_1 не було вручено письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, що є грубим порушенням процедури огляду, що в свою чергу призводить до визнання її недійсною. Натомість таке направлення було оформлене одночасно із складанням протоколу, тобто вже після того, як працівником поліції було прийнято рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Вказує, що наявні у справі суперечності між відеозаписом та процесуальними документами, а також істотні порушення процедури фіксації обставин події унеможливлюють встановлення фактичних даних, які б беззаперечно підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких умов відсутній необхідний рівень доказування, який виключає будь які розумні сумніви щодо доведеності вини.
У судовому засіданні захисник також просила закрити провадження у справі із підстав, зазначених у запереченні.
Працівник поліції Радчук В.Ф., який склав протокол про адміністративне правопорушення, та викликався до суду для дачі пояснень у справі за клопотанням сторони захисту, у судове засідання не прибув повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду за місцем роботи. Будь яких клопотань, заяв не подав, про поважні причини неявки не повідомив. 
За таких обставин, заслухавши думку ОСОБА_1 , його захисника, приходжу до висновку про розгляд справи без участі поліцейського, за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положенням п.2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.
На підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 597879 від 21.02.2026 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та направлення на огляд до медичного закладу, де зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), що є аналогічними викладеним у протоколі, а також відеофіксацію вчиненого порушення, якою повністю спростовуються заперечення, надані ОСОБА_1 та його захисником.
Так, переглядом відеозапису з відеореєстратора автомобіля та бодікамер працівників поліції, встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксовано безперервну відеофіксацію. Також вбачається, що останній на запитання поліцейського на місці зазначив, що керував автомобілем (частково це підтверджується висловами інших осіб, які перебували в авто разом з ОСОБА_1 ), вказаний факт не заперечується ОСОБА_1 і в судовому засіданні.
Поліцейський вказав ОСОБА_1 причину зупинки та наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру, а також в медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 тривалий час уникав відповіді на такі запитання, ходив, розмовляв по телефону, затягував час. 
Працівниками поліції роз`яснено йому, що такі його дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Проте, із поведінки ОСОБА_1 , зафіксованої відеозаписом, вбачається його не бажання проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, що спростовує твердження захисника в запереченні і в судовому засіданні про начебто відсутність однозначної відмови на пропозиції з боку працівників поліції на проходження огляду.
З аналізу відеозапису вбачається, що працівниками поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Уникаючи чіткої відповіді на це запитання, останній демонстрував недобросовісну поведінку. 
За відсутності причин, особа, яка керує транспортним засобом, без вагань зобов`язана пройти огляд на стан сп`яніння, тим більше, що такий огляд проходиться на місці з використанням алкотестера та не потребує додаткових зусиль чи часу. 
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно з якою доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому беруться до уваги судом.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що в той день вживав алкогольні напої (пиво).
Суддя зазначає, що порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлений ст. 266 КУпАП.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. 
Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходить до висновку про наявність у водія відповідних ознак алкогольного сп`яніння, якими в даному випадку був запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, що відображено в акті огляду, направленні та протоколі.
А тому, оскільки на місці зупинки транспортного засобу у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суддя бере до уваги те, що у матеріалах справи відсутні будь які дані, які можуть свідчити про те, що дії уповноважених осіб при складанні вищевказаних матеріалів справи про адміністративне правопорушення були незаконними та протиправними. У матеріалах справи немає відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами про незаконність дій працівників поліції щодо нього або оскаржував такі дії у встановленому законом порядку.
У рішенні по справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Вказані у письмовому запереченні доводи захисника не впливають на факт вчинення порушення п.2.5 ПДР ОСОБА_1 , який керував автомобілем та не виконав законну вимогу працівника поліції (за наявності явних ознак алкогольного сп`яніння) пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували подію правопорушення захисником не наведено і при розгляді справи не встановлено. Як не встановлено й істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати безумовною підставою для закриття провадження у справі, як про це просить сторона захисту.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведеною достатньою сукупністю доказів.
Відповідно до довідки СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , тому в розумінні положення ПДР України він є «водієм» (а.с.7).
Враховуючи всі обставини справи, суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з останнього в користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 266, 283, 284 КУпАП України, ЗУ "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA588999980313050149000003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача ( ЄДРПОУ): 38009371.
У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн 60 коп. на р/р UА908999980313111256000026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба