ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"04" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1314/21	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» (65007, м. Одеса, вул. Мечникова, 53, код ЄДРПОУ 44065203)
до відповідача: Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа,1, код ЄДРПОУ 26597691)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради (65011, м. Одеса, вул. Успенська, 83/85, код ЄДРПОУ 45839467)
про визнання незаконним та скасування рішення, -

за участю учасників справи: 
від позивача: Тарановський Д.С., адвокат, діє на підставі ордеру
від відповідача: Асташенкова О.І., діє в порядку самопредставництва 
від третьої особи: Карапиш К.В., діє в порядку самопредставництва 

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради №166-VIII від 17.03.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд вул. Мечникова», яким було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 та, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, цільове призначення - К. 18.00 землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), вид використання - для благоустрою та утримання парку;
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, цільове призначення - К.18.00 землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), вид використання - для благоустрою та утримання парку у державному земельному кадастрі;
- визначити порядок виконання рішення суду (п.1 ч.7 ст. 265 ЦПК України), вказавши, що дане рішення, у разі набрання ним законної сили, є підставою для виключення з Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5110137500:33:004:0999, площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, цільове призначення - К.18.00 землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), вид використання - для благоустрою та утримання парку.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» посилається на те, що на теперішній час власником вищевказаного цілісного майнового комплексу, загальною площею 1159,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова 53 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна, серія та номер від 12.02.2021, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОВ ЛІМІТЕД». Так, територія цілісного майнового комплексу, а саме: будівля заводоуправління літ. А, а, склад, Б, б, трансформаторна підстанція, В, електромеханічний відділ, Г, гараж, Д, прохідна Е, загальною площею 1159,2 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова 53, без належних на те правових підстав частково увійшла до складу інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова. За таких обставин на теперішній час земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, згідно технічної документації із землеустрою частково накладена на земельну ділянку, на якій розташований цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 53.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2021 (суддя Степанова Л.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1314/21; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.06.2021 об 11:00
08.06.2021 за вх.№15490/21 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 08.06.2021 оголошено перерву до 01.07.2021 об 11:00.
25.06.2021 за вх.№17105/21 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи, проведення якої позивач просив доручити судовому експерту Рапач Костянтину Васильовичу, поставити на розгляд експерта наступні питання: встановити чи накладена земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999) площею 11,9211 га парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощепний ряд та вул. Мечникова, згідно технічної документації із землеустрою частково на земельну ділянку, на якій розташований цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53? Якщо так, зазначити площу, межі та схему накладення земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999) площею 11,9211 га парку Преображенського за адресою: м. Одеса, між вул. Новощепний ряд та вул. Мечникова на будівлі цілісного майнового комплексу, загальною площею 1159,2 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53.
У підготовчому засіданні 01.07.2021 оголошено перерву до 08.07.2021 о 12:50.
08.07.2021 за вх.№18326/21 до суду від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради.
Ухвалою суду від 08.07.2021 (суддя Степанова Л.В.) продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/1314/21 на 30 днів.
Ухвалою суду від 08.07.2021 (суддя Степанова Л.В.) залучено Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
У підготовчому засіданні 08.07.2021 оголошено перерву до 03.08.2021 о 12:20. У підготовчому засіданні 03.08.2021 оголошено перерву до 07.09.2021 о 10:50.
Ухвалою суду від 07.09.2021 (суддя Степанова Л.В.) у справі №916/1314/21 призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.
22.10.2021 за вх.№28021/21 до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист №21-5646-вих від 11.10.2021 разом із справою №916/1314/21, клопотанням про погодження строків проведення експертизи, надання додаткових матеріалів та рахунком на оплату №21-5646(54) від 11.10.2021.
Ухвалою суду від 22.10.2021 (суддя Степанова Л.В.) поновлено провадження у справі №916/1314/21 та призначено клопотання Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження строків проведення експертизи та надання додаткових матеріалів до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2021 о 12:50.
15.11.2021 за вх.№30594/21 позивач звернувся до суду з заявою про надання додаткових матеріалів для проведення судової експертизи, а саме: копії каталогу координат Червоної лінії, меж кварталу парк «Преображенський» та копії каталогу координат точок меж земельної ділянки.
У судовому засіданні 16.11.2021 оголошено перерву до 18.11.2021 о 10:40.
17.11.2021 за вх.№30842/21 до суду від позивача надійшла заява про надання згоди на погодження строків проведення судової експертизи понад 90 календарних днів.
Ухвалою суду від 18.11.2021 (суддя Степанова Л.В.) клопотання Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за вх.суду№28021/21 від 21.10.2021 про погодження строків проведення експертизи та надання додаткових матеріалів по справі №916/1314/21 задоволено, направлено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз витребувані судовим експертом додаткові матеріали для виконання земельно-технічної експертизи, погоджено строк проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.09.2021 по справі №916/1314/21 понад 90 календарних днів, надіслано справу №916/1314/21 Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз для проведення судової експертизи та зупинено провадження у справі №916/1314/21 до проведення судової експертизи та отримання висновку.
28.01.2022 за вх.№2489/22 до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку.
Ухвалою суду від 03.02.2022 (суддя Степанова Л.В.) поновлено провадження у справі №916/1314/21, призначено підготовче засідання на 03.03.2021 об 11:15, однак підготовче засідання 03.03.2021 об 11:15 не відбулося, оскільки 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було запроваджено воєнний стан, який 14.03.2022 згідно з Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено до 25.04.2022.
Ухвалою суду від 18.05.2022 (суддя Степанова Л.В.), враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з відпустки, призначено підготовче засідання на 18.07.2022 об 11:10. 18.07.2022 об 11:10 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 18.07.2022 (суддя Степанова Л.В.) підготовче засідання призначено на 30.08.2022 об 11:15. У підготовчому засіданні 30.08.2022 оголошено перерву до 06.10.2022 об 11:15. У підготовчому засіданні 06.10.2022 оголошено перерву до 10.11.2022 о 12:20.
31.10.2022 за вх.№24361/22 до суду від третьої особи надійшла заява та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій заяві третя особа вказала, зокрема, що підставою для державної реєстрації прав на майновий комплекс стали документи, які втратили чинність, та станом на момент внесення відомостей втратили юридичну силу.
10.11.2022 за вх.№25561/22 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.
10.11.2022 за вх.№25563/22 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи, в якому позивач просив призначити по справі земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, поставити на розгляд експертів наступне питання: Встановити чи накладена земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, згідно технічної документації із землеустрою частково на земельну ділянку, на якій розташований цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова 53? Якщо так, зазначити площу, межі та схему накладення земельної ділянки та цілісного майнового комплексу.
У підготовчому засіданні 13.12.2022 оголошено перерву до 17.01.2023 о 12:30. У підготовчому засіданні 17.01.2023 оголошено перерву до 24.01.2023 о 12:30. У підготовчому засіданні 24.01.2023 оголошено перерву до 07.03.2023 о 12:10.
07.03.2023 за вх.№7216/23 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.
Підготовче засідання 07.03.2023 о 12:30 не відбулось у зв`язку з повітряною тривогою і загрозою масованих ударів з боку агресора. Ухвалою суду від 07.03.2023 (суддя Степанова Л.В.) підготовче засідання призначено на 16.03.2023 об 11:50.
Ухвалою суду від 16.03.2023 (суддя Степанова Л.В.) витребувано у Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради оригінал та належним чином засвідчену копію технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечнікова.
У підготовчому засіданні 16.03.2023 оголошено перерву до 25.04.2023 об 11:50.
24.04.2023 за вх.№13382/23 до суду від третьої особи надійшли витребувані судом документи, які залучено до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 25.04.2023 (суддя Степанова Л.В.) відкладено підготовче засідання на 09.05.2023 о 10:50.
Ухвалою суду від 09.05.2023 (суддя Степанова Л.В.) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» про призначення у справі земельно-технічної експертизи задоволено, призначено у справі земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.
25.09.2024 за вх.№34972/24 до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист №23-3616 разом із висновком експертів комісійної земельно-технічної експертизи №23-3616.
Ухвалою суду від 30.09.2024 (суддя Степанова Л.В.) поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.11.2024 об 11:10. У підготовчому засіданні 12.11.2024 оголошено перерву до 28.11.2024 об 11:50. 
28.11.2024 за вх.№42893/24 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа вказала наступне:
- рішенням Одеської ради від 17.03.2021 №166-VIII затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га; внаслідок проведення інвентаризації земельна ділянка з власності територіальної громади не вибувала, відомості про земельну ділянку парку Преображенського внесено до Державного земельного кадастру;
- сам по собі факт проведення інвентаризації може порушувати права третіх осіб лише у разі розташування однієї будівлі на декількох земельних ділянках або розташування на земельній ділянці лише окремої частини будівлі, однак, такі факти відсутні, про що свідчать матеріали технічної документації та висновок комісійної експертизи; 
- внаслідок прийняття зазначеного рішення позивач не позбавлений права власності на майно цілісного майнового комплексу; з позовної заяви вбачається, що позивач ототожнює право на нерухоме майно та на земельну ділянку, на якій це майно розташоване, однак третя особа з такою правовою позицією не погоджується; земельна ділянка, на якій розташований цілісний майновий комплекс, відноситься до комунальної власності; Одеською міською радою рішень щодо передачі у власність або в користування спірної земельної ділянки не приймалось; Товариство експериментальний завод засобів механізації «Харчопромавтоматика» зверталось до Одеської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 53; ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» до Одеської міською ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 53, не зверталось; листом від 13.07.2021 №01-19/336 ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» повідомило Одеську міську раду про перебування на сформованій земельній ділянці нерухомого майна, що належить ТОВ «OДECA-PEKPEЙШH» та запропонувало внести зміни до рішення Одеської ради від 17.03.2021 №166-VІІІ; листом від 02.08.2021 Департамент надав відповідь, відповідно до якої запропоновано ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» звернутись до Одеської міської ради для отримання земельної ділянки в оренду з відповідним клопотанням; зазначене на думку третьої особи не суперечить вимогам статті 120 Земельного кодексу України;
- наразі позивач не позбавлений права на звернення до Одеської міської ради з відповідним клопотанням щодо відведення земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно;
- стосовно права власності ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» на об`єкт нерухомого майна, третя особа повідомила наступне: за Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеса-Рекрейшн» 12.02.2021 зареєстровано на праві приватної власності цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 53, який на підставі, зокрема, акту прийому-передачі нерухомого майна від 12.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Петров Лімітед» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеса-Рекрейшн»; 23.06.2021 на підставі висновку про технічну характеристику об`єкта нерухомого майна від 31.03.2021, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Київ місто Буд», до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені зміни в частині загальної площі цілісного майнового комплексу, а саме: змінена площа з « 1159,2 кв.м» на площу « 1763 кв.м»; 
- листом від 23.10.2021 Фонд державного майна України повідомив, що наказом Фонду від 16.02.2010 №219 скасовано свідоцтво від 07.07.1994 №П-315, на підставі якого здійснено державну реєстрацію цілісного майнового комплексу організації орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика», у зв`язку з приведенням у відповідність до чинного законодавства нормативно-правових актів та документів, виданих Фондом, та виявленням свідоцтв про власність, виданих з перевищенням повноважень Фонду державного майна України; також Фонд повідомив, що матеріали справи з приватизації майнового комплексу не містять пооб`єктного переліку майна, яке за актом прийому-передачі від 06.07.1994 передано покупцю-організації орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика»; КП «Бюро технічної інвентаризації» листом від 06.10.2021 повідомило, що станом на 29.12.2012 на території Чорноморської міської ради реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс на підставі свідоцтва від 07.07.1994 №П-315 за організацією орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» не здійснювалось; водночас зі змісту договору, укладеного між Фондом державного майна України та організацією орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» від 08.12.1993 №КП-236 неможливо встановити, який саме об`єкт нерухомого майна є предметом договору, на підставі якої проведена державна реєстрації, тобто не зазначено яке саме майно входить до цілісного майнового комплексу, а також відсутня адреса майна, яке відчужується; відповідно до акту прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства Експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» від 06.07.1994, на підставі якого видано свідоцтво від 07.07.1994 №П-315, також не вбачається можливим встановити, яке саме майно Фонд державного майна України згідно з відомістю Інвентаризації передав Іллічівському експериментальному заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика», не зазначена адреса та перелік майна; 
- отже, проаналізувавши зміст договору від 08.12.1999 та акт прийому передачі від 06.07.1993 неможливо встановити, яке саме майно передано, оскільки не містить пооб`єктного переліку майна; відповідно до документів, наданих державному реєстратору, не вбачається можливим встановити належність нерухомого майна за адресою: вул. Мечникова, 53 до наданих документів;
- зважаючи на те, що встановлення факту накладення (перетинання; земельних ділянок може мати місце у разі встановлення меж цих ділянок в натурі (на місцевості) можливе лише за наявності законного права на земельну ділянку, у даній справі висновок експерта про наявність/відсутність факту накладення не має значення для вірного вирішення спору; зазначений висновок експерта свідчить лише про те, що нерухоме майно - окрема будівля літ. А, розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 5110137500:33:004:099;
- у випадку задоволення позовних вимог для позивача не настане жодних наслідків - нерухоме майно буде так само розташовано на землях комунальної власності; зазначена земельна ділянка буде відноситись до земель рекреаційного призначення відповідно до зонінгу; відведення земельної ділянки, яку бажає отримати в користування позивач, здійснюватиметься на підставі статей 123, 134 Земельного кодексу України; водночас для Одеської міської ради настануть наслідки у вигляді бюджетних втрат у розмірі 327335 гривень; таким чином, наразі Одеською міською радою не порушені права позивача, а викладені позовні вимоги є неефективним способом захисту.
У підготовчому засіданні 28.11.2024 оголошено перерву до 19.12.2024 о 12:50
09.12.2024 за вх.№43950/24 до суду від позивача надійшли письмові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач вказав, зокрема, наступне:
- щодо тези третьої особи про неможливість визначення об`єктів нерухомого майна - в матеріалах справи наявний технічний паспорт на майновий комплекс ТОВ «Експериментальний завод засобів автоматизації Харчопромавтоматика», розташований за адресою: м.Одеса, вул. Мечникова, 53, складений ТОВ «БТІ Одеса» від 18.04.2016, відповідно до експлікації якого наявна будівля заводоуправління літ. «А,а»; зазначена будівля літ. «А,а» має 2 поверхи; відповідно до рішень арбітражного суду Одеської області від 04.07.1994 та від 04.12.1995 було встановлено, що Іллічівський завод засобів автоматизації є власником двоповерхової будівлі у дворі за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53; відповідно до рішення арбітражного суду Одеської області від 02.04.1996 по справі №5/168 Іллічівський завод засобів автоматизації є власником цілісного майнового комплексу, площею 1400 кв.м; відповідно до технічного паспорту від 31.03.2021, складеного ТОВ «Київмістобуд», «Експериментальний завод засобів автоматизації Харчопромавтоматика» розташований за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53, також наявна будівля заводоуправління літ. «А», яка також має 2 поверхи;
- якщо Одеська міська рада або Департамент земельних ресурсів вважають, що є ознаки незаконної реєстрації або незаконного будівництва на земельній ділянці територіальної громади м. Одеси, то вони не позбавлені права звернутись з позовом про скасування державної реєстрації та знесення майна, але допоки така позовна заява не подана до суду, діє презумпція правомірності правочину та офіційне визнання державою права власності; якщо Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради зазначає, що з документів не вбачається, що позивач є власником цієї будівлі, то саме на Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради покладений обов`язок, передбачений п.2.1 Положення про Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради, що покладає на Департамент делеговане повноваження з контролю за землями територіальної громади м. Одеси; таким чином, якщо Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради не обізнаний, що будівля розташована на земельній ділянці в межах міста Одеси, це може свідчити про неналежне виконання Департаментом своїх обов`язків, які спричинили збитки місцевому бюджету у розмірі 327225 грн.;
- при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти; це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності;
- земельна ділянка під будівлею літ. «А» знаходиться у постійному користуванні ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН», всупереч наведеному Одеська міська рада відвела земельну ділянку разом з будівлею, яка їй не належить, тим самим фактично позбавивши позивача права користування вказаною будівлею; саме скасування державної реєстрації на земельну ділянку відновить право користування ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН»;
- у разі заподіяння збитків Одеській міській раді через неналежне оформлення технічної документації із землеустрою, відповідач не позбавлений можливості звернутись до правоохоронних органів з метою внесення відповідних відомостей до ЄРДР щодо відповідного департаменту, який був відповідальний за укладення договору з землевпорядною організацією.
Підготовче засідання 19.12.2024 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному. Ухвалою суду від 20.12.2024 (суддя Степанова Л.В.) підготовче засідання призначено на 14.01.2025 о 10:30. У підготовчому засіданні 14.01.2025 оголошено перерву до 11.02.2025 о 10:50.
11.02.2025 за вх.№4778/25 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях відповідач просив суд відмовити в позові та вказав, зокрема, наступне:
- оскаржуване рішення Одеської міської ради від 17.03.2021 №166-VІII було прийнято в межах компетенції та з урахуванням норм чинного законодавства України; при цьому дане рішення вже було реалізоване та вичерпало свою дію шляхом затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення щодо земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова; 
- при поданні позову з підстав непогодження з товариством проведення інвентаризації спірної земельної ділянки, слід враховувати, що одним із можливих способів доказування є саме обставини наявності недоліків або неточностей у розробленому проекті землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення чи той факт, що проект землеустрою не відповідає вимогам закону або є необґрунтованим; сама по собі констатація факту, що на думку позивача рішення від 17.03.2021 №166-VІП було прийнято Одеською міською радою незаконно, без обґрунтування належними та допустимими доказами, не може вважатися належним обґрунтуванням позову та не дає підстав для його задоволення; позивач у позові не ставить під сумнів законність дій ТОВ «Земельне кадастрове бюро» щодо розробленої технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - земельної ділянки (парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова);
- сам по собі факт проведення інвентаризації земель комунальної власності не порушує прав щодо оформлення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, що належить на праві власності позивачу, у зв`язку з тим, що позивачем це право користування на даний час не оформлено; земельна ділянка, на якій знаходиться нерухоме майно позивача, не сформована у відповідності до вимог чинного законодавства України, тому не є об`єктом цивільних правовідносин, за захистом прав на який звернувся до суду позивач; земельній ділянці, на якій знаходиться нерухоме майно ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН», не присвоєний кадастровий номер, тобто межі її не встановлені; таким чином, твердження позивача в позовній заяві про те, що його права та законні інтереси порушені прийнятим Одеською міською радою рішенням від 17.03.2021 №166-VIII не підтверджено жодним належним та допустимим доказом у розумінні вимог ГПК України;
- висновок експертів про наявність накладання земельних ділянок не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ, у зв`язку з тим, що він не відповідає матеріалам справи, фактичним обставинам та зроблений без урахування формування (встановлення меж та присвоєння кадастрового номеру) земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача; позивач не набув законних прав на користування земельною ділянкою, на якій розташовано його нерухоме майно, земельна ділянка не є сформованою, а тому вона не є об`єктом цивільних правовідносин; позивачем обраний неефективний спосіб захисту нібито порушених його прав Одеською міською радою, у зв`язку з тим, що у товариства відповідно до вимог чинного законодавства України не виникло законних підстав щодо користування земельною ділянкою, на якій розташовано його майно, у зв`язку з відсутністю оформленого належним чином права користування останньою; ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» у позові не зазначено та відсутнє законне обґрунтування того, яким чином скасування рішення Одеської міської ради від 17.03.2021 №166-VIII призведе до поновлення прав позивача; обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
Ухвалою суду від 11.02.2025 (суддя Степанова Л.В.) закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.03.2025 о 12:50. У судовому засіданні 18.03.2025 оголошено перерву до 08.04.2025 об 11:50. У судовому засіданні 08.04.2025 оголошено перерву до 24.04.2025 о 12:50. Судове засідання 24.04.2025 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному. Ухвалою суду від 28.04.2025 (суддя Степанова Л.В.) судове засідання призначено на 20.05.2025 о 10:30.
20.05.2025 за вх.№15964/25 до суду від третьої особи надійшла заява про заміну третьої особи її правонаступником, в якій заявник просив суд замінити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради на його правонаступника - Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради.
У судовому засіданні 20.05.2025 оголошено перерву до 01.07.2025 о 12:50.
Ухвалою суду від 01.07.2025 (суддя Степанова Л.В.) замінено третю особу, яка не яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради на його правонаступника - Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради.
У судовому засіданні 01.07.2025 оголошено перерву до 08.07.2025 о 10:40. Судове засідання 08.07.2025 не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 08.07.2025 (суддя Степанова Л.В.) судове засідання призначено на 07.08.2025 об 11:20. Судове засідання 07.08.2025 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному. Ухвалою суду від 11.08.2025 (суддя Степанова Л.В.) судове засідання призначено на 16.09.2025 об 11:20. У судовому засіданні 16.09.2025 оголошено перерву до 09.10.2025 о 12:50.
22.09.2025 за вх.№29416/25 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях позивач просив суд задовольнити позов та вказав, зокрема, наступне: відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ТОВ «Одеса-Рекрейшн» на праві власності належить цілісний майновий комплекс, загальною площею 1763 кв.м, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53, який складається з наступних будівель: 1) Будівля заводоуправління, А; 2) Склад, Б; 3) Електромеханічний відділ, Г; 4) Гараж, Д, И; 5) Прохідна, Е; 6) Туалет, Ж; 7) Навіс, З; право власності ТОВ «Одеса-Рекрейшн» було зареєстровано 12.02.2021, при цьому до цього була наявні реєстрація Харчопромавтоматика ще з 1993 року; якщо детально вивчити висновок експерта Ондісе, стає зрозумілим, що окрім будівлі «А,а» - заводоуправління, накладення сталося і на будівлі літ. б (частково) та будівлю літ. Б (частково) (надається стосовно цього порівняльну таблицю).
У судовому засіданні 09.10.2025 оголошено перерву до 11.11.2025 о 12:40.
14.10.2025 за вх.№32114/25 до суду від третьої особи надійшли додаткові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа вказала, зокрема, наступне:
- відповідно до частини 7 статті 57 Закону України «Про землеустрій» у разі формування земельної ділянки під час інвентаризації земель не допускається розташування однієї будівлі на декількох земельних ділянках; технічна документація щодо інвентаризації парку Преображенського, затверджена рішенням ОМР від 17.03.2021 №166-VIII, відповідає цим вимогам; жодного випадку накладення меж на будівлю чи поділу будівлі на різні ділянки експертизою не встановлено; таким чином, норма статті 57 Закону України «Про землеустрій» дотримана, а твердження позивача про порушення є безпідставним;
- позивач посилається на право власності на «Цілісний майновий комплекс» площею 1159,2 кв.м, але Департамент звертає увагу, що Фонд державного майна України наказом від 16.02.2010 №219 скасував свідоцтво про власності на майно від 07.07.1994 №П-315, на яке посилається позивач; акти прийому-передачі від 06.07.1994, від 11.02.2021, від 12.02.2021 не містять чіткого переліку об`єктів майнового комплексу, що не дозволяє визначити комплекс як єдиний господарський об`єкт; постановою від 22.08.2023 у справі №921/49/19 зазначено, що для визнання об`єкта цілісним майновим комплексом потрібні: автономність, завершений цикл діяльності, виділена земельна ділянка та інженерні комунікації, а якщо цих складових немає - це не є цілісний майновий комплекс; 
- відповідно до статей 120, 123, 134 Земельного кодексу України перехід права власності на будівлю не означає автоматичного переходу права на земельну ділянку, для оформлення прав на землю необхідне звернення до органу місцевого самоврядування з клопотанням про відведення чи надання в оренду земельної ділянки; позивач такого клопотання не подавав, отже відсутність договору оренди означає, що позивач не має належного права на користування зазначеної земельної ділянки, а отже не може посилатися на порушення його права інвентаризацією; відсутність оформлення землі ставить його фактичне користування у статус користування без достатньої правової підстави, що виключає порушення його прав інвентаризацією; вищезазначене спростовує факт того, що майно ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» відповідає поняттю цілісного майнового комплексу; таким чином, інвентаризація не порушує жодних прав позивача, а лише впорядковує відомості про земельну ділянку відповідно до статей 35, 57 Закону України «Про землеустрій».
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Одеської області №193 від 23.10.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1314/21 у зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 21.10.2025 №2163/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку».
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 справу №916/1314/21 розподілено судді Бездолі Ю.С.
Ухвалою суду від 27.10.2025 (суддя Ю.С. Бездоля) прийнято справу №916/1314/21 до свого провадження зі стадії розгляду справи по суті, повторно розпочато розгляд справи по суті та призначено судове засідання на 13.11.2025 о 15:10. У судовому засіданні 13.11.2025 оголошено перерву до 03.12.2025 об 11:45.
02.12.2025 за вх.№38492/25 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.
Ухвалою суду від 03.12.2025 відкладено розгляд справи на 23.12.2025 о 10:00. У судовому засіданні 23.12.2025 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 22.01.2026 о 10:00. Судове засідання 22.01.2026 о 10:00 не відбулось на підставі акту Господарського суду Одеської області від 22.01.2026, складеного керівником апарату і відповідальними працівниками суду із засвідченням того факту, що в будівлі суду сталась розгерметизація системи опалення і наступне різке охолодження повітря в адміністративній будівлі, у зв`язку з чим з 22.01.2026 до усунення відповідних несправностей було призупинено як реєстрацію вхідної кореспонденції, так і проведення призначених судових засідань. Ухвалою суду від 26.01.2026 судове засідання призначено на 11.02.2026 об 11:30. У судовому засіданні 11.02.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 05.03.2026 об 11:45. У судовому засіданні 05.03.2026 оголошено перерву до 25.03.2026 о 14:00. У судовому засіданні 25.03.2026 судом у протокольній формі у порядку ст. 202 ГПК України винесено ухвалу про відкладення судового засідання на 17.04.2026 о 12:30. У судовому засіданні 17.04.2026 оголошено перерву до 13.05.2026 о 14:50.
11.05.2026 за вх.№16313/26 до суду від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.
Судове засідання 13.05.2026 о 14:50 не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони в Одеському районі повітряної тривоги. Ухвалою суду від 13.05.2026 судове засідання призначено на 04.06.2025 о 10:30.
У судовому засіданні 04.06.2026 представник позивача просить суд задовольнити позов.
Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні 04.06.2026 просять суд відмовити у задоволенні позову.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 27.04.2026 №342/2026, затвердженим Законом України від 28.04.2026 №4857-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/1314/21 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
В судовому засіданні 04.06.2026 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 04.06.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи, господарський суд встановив:
07.07.1994 Фондом державного майна України видано Свідоцтво №П-315 про право власність на майно цілісного майнового комплексу організації орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» м. Іллічівськ вул. Побєди, 15, видане покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого у Іллічівській міській Одеської області державній нотаріальній конторі м. Іллічівськ 08 грудня 1993 року №КП-236, а також акту прийому-передачі від 06.07.1994 між покупцем і Фондом державного майна України згідно з Законом України «Про приватизацію майна державних підприємств» від 04 березня 1992 року; це Свідоцтво підтверджує, що покупець - Організація орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» - є власником вищезгаданого майна цілісного майнового комплексу.
В матеріалах справи наявний договір від 08 грудня 1993 року №КП-236, укладений між Фондом державного майна України (продавець) та Організацією орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» (покупець), відповідно до якого продавець продав, а покупець купив майно цілісного майнового комплексу, вартість якого склала 1486499000 карбованців. Також в матеріалах справи наявний акт прийому-передачі частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства Експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» від 06.07.1994, відповідно до договору від 08 грудня 1993 року №КП-236.
У листі від 13.07.1994 Фонд державного майна України повідомив Виконавчий комітет міської ради народних депутатів м. Одеси про те, що будинок по вул. Мечнікова, 53 у м. Одеса знаходиться на балансі Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» і був викуплений організацією орендарів цього заводу згідно діючого законодавства; це підтверджується наданими до Фонду матеріалами інвентаризації майна цього підприємства; Фонд не має даних про те, що власником будівлі був Одеський міськвиконком.
Наказом Фонду державного майна України від 16.02.2010 №219 скасовано свідоцтва про власність, видані центральним апаратом Фонду державного майна України згідно з додатком, в якому в п.286 зазначено: Експериментальний завод засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» №П-315 від 07.07.1994.
В матеріалах справи наявний технічний паспорт на майновий комплекс по вул. Мечникова, 53 у м. Одеса, виготовлений ТОВ «БТІ Одеса» 18.04.2016 на замовлення ТОВ «Експериментальний завод засобів автоматизації «Харчопромавтоматика», відповідно до якого:
- наведено схематичний план земельної ділянки;
- експлікація: А (ІІ пов.), а - будівля заводоуправління; Б (І пов.), б - склад; В (І пов.) - трансформаторна підстанція; Г (І пов.) - електромеханічний відділ; Д (І пов.) - гараж; Е (І пов.) - прохідна; 
- загальна площа - 1159,2 кв.м.
У листі від 23.08.2016 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив ТОВ «Експериментальний завод засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» про розгляд клопотання від 04.08.2016 щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1471 га, що розташована в м. Одеса по вул. Мечникова, 53 для експлуатації та обслуговування майнового комплексу; Департаментом направлено запит до управління архітектури та містобудування ОМР для розгляду на відповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації; на підставі отриманої інформації буде підготовлено відповідний проект рішення та направлений до розгляду на сесію Одеської міської ради.
Рішенням Одеської міської ради №917-VII від 30.06.2016 «Про проведення інвентаризації земель комунальної власності рекреаційного призначення - парків та скверів» (зі змінами) для забезпечення можливості формування земельних ділянок рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі та державної реєстрації права комунальної власності (територіальної громади) на них було вирішено: 1.Провести інвентаризацію земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парків та скверів, згідно з додатком; 2.Надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парків та скверів та визначити департамент комунальної власності Одеської міської ради замовником робіт з її розроблення, відповідно до пункту 1 цього рішення. У додатку до вказаного рішення міститься перелік земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парків та скверів, серед яких Парк Преображенський, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова.
У листі від 02.08.2017 Департамент комунальної власності Одеської міської ради на запит ГУ ДФС в Одеській області повідомив, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно споруда, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 27, та задньою стіною межує з будинком за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53, є приватною власністю, власником ТОВ «Експериментальний завод засобів автоматизації «Харчопромавтоматика»; фактична адреса розташування об`єкта: м. Одеса, вул. Мечникова, 53.
В матеріалах справи наявна Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, виготовлена ТОВ «Земельне кадастрове бюро» на замовлення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з метою формування земельної ділянки комунальної власності загального користування. У вказаній технічній документації міститься: пояснювальна записка з додатками; висновки погоджувальних служб; додаткові матеріали; графічні матеріали; матеріали геодезичних вишукувань; правовстановлюючі документи; вихідні матеріали.
Також в матеріалах справи наявний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 18.11.2020 №5042-20, в якому у пункті - підсумкова оцінка державної експертизи зазначено наступне: Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим нормам та повертається на доопрацювання.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 244258927 від 12.02.2021 вбачається наступне:
- актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер - 910714251101; цілісний майновий комплекс загальною площею 1159,2 кв.м, адреса: м. Одеса, вул. Мечникова, 53; 
- відомості про складові частини: будівля заводоуправління, А,а; склад, Б,б; трансформаторна підстанція, В; електромеханічний відділ, Г; гараж, Д; прохідна, Е;
- актуальна інформація про право власності: номер запису 40538447; право власності; дата державної реєстрації 12.02.2021; державний реєстратор: Тодорова І.Г., Юридичний департамент Одеської міської ради; підстава для державної реєстрації: акт прийому-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 12.02.2021, видавник: ТОВ «ПЕТРОВ ЛІМІТЕД», ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН»; рішення єдиного засновника ТОВ «ПЕТРОВ ЛІМІТЕД», серія та номер: 1, виданий 12.02.2021; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56602529 від 12.02.2021 17:47:18, Тодорова Ірина Григорівна, Юридичний департамент Одеської міської ради; власник: ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН». В матеріалах справи наявні наступні акти прийому-передачі: - від 11.02.2021, складений та підписаний між ТОВ ЕЗЗА «Харчопромавтоматика» (особа-1) та ТОВ «ПЕТРОВ ЛІМІТЕД» (особа-2), відповідно до якого з метою формування статутного капіталу, на виконання рішення №1 єдиного засновника ТОВ «ПЕТРОВ ЛІМІТЕД» особа-1 передає, а особа-2 приймає нерухоме майно у якості внеску до статутного капіталу ТОВ «ПЕТРОВ ЛІМІТЕД», що належить особі-1 на праві приватної власності, а саме: цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, адреса ОНМ: Одеська обл., м. Одеса, вул. Мечникова, 53, РНОНМ: 910714251101, що належить ТОВ ЕЗЗА «Харчопромавтоматика» на праві приватної власності; - від 12.02.2021, складений та підписаний між ТОВ «ПЕТРОВ ЛІМІТЕД» (особа-1) та ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» (особа-2), відповідно до якого з метою формування статутного капіталу, на виконання рішення №1 єдиного засновника ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» особа-1 передає, а особа-2 приймає нерухоме майно у якості внеску до статутного капіталу ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН», що належить особі-1 на праві приватної власності, а саме: цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, адреса ОНМ: Одеська обл., м. Одеса, вул. Мечникова, 53, РНОНМ: 910714251101, що належить ТОВ «ПЕТРОВ ЛІМІТЕД» на праві приватної власності.
Рішенням Одеської міської ради №166-VIII від 17.03.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова», розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення, розроблену ТОВ «Земельне кадастрове бюро», вирішено: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, цільове призначення - К.18.00 землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), вид використання - для благоустрою та утримання парку.
Листом від 30.08.2021 Департамент комунальної власності Одеської міської ради направив Голові постійної комісії з питань землеустрою та земельних правовідносин Одеської міської ради на розгляд проєкт рішення Одеської міської ради «Про надання згоди на поділ земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова».
У листі від 06.10.2021 КП «Бюро технічної інвентаризації» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області повідомило, що станом на 29.12.2012 на території Чорноморської міської ради реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс на підставі свідоцтва від 07.07.1994 №П-315 за організацією орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» не здійснювалось.
У листі від 23.10.2021 Фонд державного майна України повідомив Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради про наступне: стосовно видання Фондом свідоцтва від 07.07.1994 реєстраційний номер №П-315 повідомлено, що наказом Фонду від 16.02.2010 №219 «Про скасування свідоцтв про власність», зокрема, було скасовано Свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу організації орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» від 07.07.1994 №П-315; матеріали справи з приватизації вищезазначеного підприємства не містять пооб?єктного переліку майна, яке за актом прийому-передачі від 06.07.1994 було передано покупцю - організації орендарів Іллічівського експериментального заводу засобів автоматизації «Харчопромавтоматика».
Вважаючи, що територія цілісного майнового комплексу, загальною площею 1159,2 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова 53 без належних на те правових підстав частково увійшла до складу інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова та враховуючи, що на теперішній час земельна ділянка (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999) площею 11,9211 га парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, згідно технічної документації із землеустрою частково накладена на земельну ділянку, на якій розташований належний позивачу цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» звернулось до господарського суду із відповідним позовом про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Під час розгляду судом справи №916/1314/21 ухвалою суду від 09.05.2023 (суддя Степанова Л.В.) було призначено у справі земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Відповідно до висновку експертів №23-3616 комісійної судової земельно-технічної експертизи: земельна ділянка кадастровий номер 5110137500:33:004:0999 площею 11,9211 га, на якій розташовано парк Преображенський, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, згідно технічної документації із землеустрою накладається частково на земельну ділянку, на якій розташовано цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова 53; площа накладення складає 0,0586 га (586 кв.м) та включає в себе всю пляму забудови під літ. «А, а» - будівля заводоуправління; детальніше результати вище зазначеного дослідження відображено у додатку В «Схема розташування фактичних меж земельної ділянки під будівлями цілісного майнового комплексу загальною площею 1159,2 кв.м та затверджених меж земельної ділянки кадастровий номер 5110137500:33:004:0999».
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Згідно з ч.1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.
За ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. 
Згідно зі ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
У відповідності до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до ч.1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За ч.1 ст. 316, ч.1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно зі ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.
Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
За ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до ст. 50 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.
За ч.1 ст. 52 ЗК України землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
За ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Наявність обмежень у використанні земель, у тому числі червоних ліній, в межах земельної ділянки, що формується для обслуговування існуючого об`єкта нерухомості (будівлі, споруди), не перешкоджає її формуванню та визначенню її цільового призначення для потреб, пов`язаних із функціонуванням зазначеного об`єкта з дотриманням встановлених обмежень щодо використання земельної ділянки.
За ч.1 ст. 82 ЗК України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; в) прийняття спадщини; г) виникнення інших підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.
Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Статтею 120 ЗК України (в редакції на дату державної реєстрації за позивачем нерухомого майна) передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).
За ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
За ч.ч. 5,8 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель затверджується: щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Згідно з ч.6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
За ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: скасування державної реєстрації земельної ділянки.
За ст. 1 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на дату рішення про затвердження технічної документації із землеустрою) технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на дату рішення про затвердження технічної документації із землеустрою) до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.
Згідно з ч.3 ст. 27 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на дату рішення про затвердження технічної документації із землеустрою) замовники документації із землеустрою зобов`язані: а) виконувати всі умови договору, а в разі невиконання або неналежного виконання нести відповідальність, передбачену договором і законом; б) надавати вихідну документацію, необхідну для виконання робіт із землеустрою; в) проводити відповідно до закону на конкурсній основі відбір розробників документації із землеустрою, що розробляється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; г) прийняти виконані роботи та оплатити їх.
За ст. 47 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на дату рішення про затвердження технічної документації із землеустрою) проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб. Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій. Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками. Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів. Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів включають: а) завдання на складання проекту землеустрою; б) пояснювальну записку; в) характеристику території із встановленням режиму використання земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; г) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); ґ) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; д) у межах населеного пункту - копію графічної частини генерального плану населеного пункту (за наявності), а за межами населеного пункту - копію відповідної містобудівної документації (за наявності) і копію рішення про затвердження такої документації; е) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, яка є складовою схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за наявності); є) план організації території з відображенням угідь, землевласників і землекористувачів, у тому числі земельних ділянок, щодо яких встановлені обмеження у використанні; ж) план меж земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення у землевласників та землекористувачів; з) креслення перенесення в натуру (на місцевість) меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення та земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; и) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у натурі (на місцевості); і) перелік обмежень у використанні земельних ділянок; ї) матеріали погодження проекту землеустрою, встановлені статтею 186 Земельного кодексу України. Межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються і по суходолу, і по водному простору. Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.
Відповідно до ст. 57 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на дату рішення про затвердження технічної документації із землеустрою) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про інвентаризацію земель (у разі якщо інвентаризація земель проводиться щодо земель державної чи комунальної власності); в-1) рішення органу місцевого самоврядування, органу виконавчої влади про інвентаризацію земель (у разі проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення); г) копії документів, що містять вихідні дані, які використовувалися під час інвентаризації земель; ґ) матеріали топографо-геодезичних вишукувань; д) переліки земельних ділянок (земель) у розрізі за категоріями земель та угіддями, наданих у власність (користування) з кадастровими номерами, наданих у власність (користування) без кадастрових номерів, не наданих у власність чи користування, що використовуються без документів, які посвідчують право на них, що використовуються не за цільовим призначенням, невитребуваних земельних часток (паїв), відумерлої спадщини; е) пропозиції щодо узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, що посвідчують право на земельну ділянку, та Державному земельному кадастрі; є) робочий і зведений інвентаризаційні плани; ж) матеріали погодження технічної документації із землеустрою, встановлені статтею 186 Земельного кодексу України. У разі формування земельної ділянки технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель також включає: а) відомості про обчислення площі земельної ділянки; б) кадастровий план земельної ділянки; в) перелік обмежень у використанні земельних ділянок; г) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання; д) матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість).
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року). 
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Господарський суд зазначає, що предметом спору у даній справі є визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради №166-VIII від 17.03.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд вул. Мечникова» та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова.
З наявних матеріалів справи вбачаються наступні обставини:
- позивач - ТОВ «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» є власником об`єкту нерухомого майна: реєстраційний номер - 910714251101; цілісного майнового комплексу, загальною площею 1159,2 кв.м, адреса: м. Одеса, вул. Мечникова, 53; дата державної реєстрації 12.02.2021; 
- в матеріалах справи наявний технічний паспорт на майновий комплекс по вул. Мечникова, 53 у м. Одеса, виготовлений ТОВ «БТІ Одеса» 18.04.2016 на замовлення ТОВ «Експериментальний завод засобів автоматизації «Харчопромавтоматика», відповідно до якого: наведено схематичний план земельної ділянки; експлікація: А (ІІ пов.), а - будівля заводоуправління; Б (І пов.), б - склад; В (І пов.) - трансформаторна підстанція; Г (І пов.) - електромеханічний відділ; Д (І пов.) - гараж; Е (І пов.) - прохідна; загальна площа - 1159,2 кв.м;
- рішенням Одеської міської ради №917-VII від 30.06.2016 «Про проведення інвентаризації земель комунальної власності рекреаційного призначення - парків та скверів» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парків та скверів та визначено департамент комунальної власності Одеської міської ради замовником робіт з її розроблення, відповідно до пункту 1 цього рішення; у додатку до вказаного рішення міститься перелік земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парків та скверів, серед яких Парк Преображенський, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова;
- у листі від 23.08.2016 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив ТОВ «Експериментальний завод засобів автоматизації «Харчопромавтоматика» про розгляд клопотання від 04.08.2016 щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1471 га, що розташована в м. Одеса по вул. Мечникова, 53 для експлуатації та обслуговування майнового комплексу; Департаментом направлено запит до управління архітектури та містобудування ОМР для розгляду на відповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації; на підставі отриманої інформації буде підготовлено відповідний проект рішення та направлений до розгляду на сесію Одеської міської ради;
- у листі від 02.08.2017 Департамент комунальної власності Одеської міської ради на запит ГУ ДФС в Одеській області повідомив, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - споруда, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 27, та задньою стіною межує з будинком за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53, є приватною власністю, власником є ТОВ «Експериментальний завод засобів автоматизації «Харчопромавтоматика»; фактична адреса розташування об`єкта: м. Одеса, вул. Мечникова, 53;
- в матеріалах справи наявна Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, виготовлена ТОВ «Земельне кадастрове бюро» на замовлення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з метою формування земельної ділянки комунальної власності загального користування; у вказаній технічній документації містяться: пояснювальна записка з додатками; висновки погоджувальних служб; додаткові матеріали; графічні матеріали; матеріали геодезичних вишукувань; правовстановлюючі документи; вихідні матеріали.
- в матеріалах справи наявний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 18.11.2020 №5042-20, в якому у пункті - підсумкова оцінка державної експертизи зазначено наступне: Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим нормам та повертається на доопрацювання;
- рішенням Одеської міської ради №166-VIII від 17.03.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова», розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення, розроблену ТОВ «Земельне кадастрове бюро», вирішено: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова;
- відповідно до висновку експертів №23-3616 комісійної судової земельно-технічної експертизи: земельна ділянка кадастровий номер 5110137500:33:004:0999 площею 11,9211 га, на якій розташовано парк Преображенський за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, згідно технічної документації із землеустрою накладається частково на земельну ділянку, на якій розташовано цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова 53; площа накладення складає 0,0586 га (586 кв.м) та включає в себе всю пляму забудови під літ. «А, а» - будівля заводоуправління.
У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дано визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес»: у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова) означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Господарський суд наголошує, що якщо на земельній ділянці державної або комунальної власності розташовано об`єкт нерухомого майна, що перебуває у приватній власності, то земельна ділянка не може бути передана її власником у користування будь-кому, окрім власника таких об`єктів. При цьому відсутність оформленого договору оренди земельної ділянки не припиняє права власника користуватися належними йому об`єктами нерухомого майна, а таке користування є неможливим без одночасного користування земельною ділянкою під цими об`єктами. Такі висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №918/1132/22 та від 20.11.2024 у справі №917/1938/23.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на землі слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди хоч безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, але знаходить вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16, від 03.04.2019 у справі №921/158/18, від 22.06.2021 у справі №200/606/18). Згідно з указаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок чи іншу споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком чи спорудою після їх набуття. Про таке виснувано, зокрема, у постанові від 18.12.2019 у справі №263/6022/16.
Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною inter alia санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Тому оскарження такого рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення зазначеного інтересу. Такі правові висновки сформовані у пункті 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.09.2025 по справі №911/906/23 наголосила, що завданням господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; спосіб захисту цивільних прав чи інтересу має бути ефективним, тобто приводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу; у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути внаслідок вирішення спору; задоволення судом позовної вимоги має з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально (дієво) відновити суб?єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач. Коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який був до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення; судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту; крім того, спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала потреба повторного звернення до суду.
Господарський суд зазначає, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
При цьому вимогами Закону України «Про землеустрій» передбачено, що: замовники документації із землеустрою зобов`язані, зокрема, надавати вихідну документацію, необхідну для виконання робіт із землеустрою. Також вказаним законом передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає: переліки земельних ділянок (земель) у розрізі за категоріями земель та угіддями, наданих у власність (користування) з кадастровими номерами, наданих у власність (користування) без кадастрових номерів, не наданих у власність чи користування, що використовуються без документів, які посвідчують право на них, що використовуються не за цільовим призначенням, невитребуваних земельних часток (паїв), відумерлої спадщини.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що:
- на земельній ділянці комунальної власності розташований об`єкт нерухомого майна, загальною площею 1159,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53, власником якого є позивач, а тому користування таким нерухомим майном є неможливим без одночасного користування земельною ділянкою під цим об`єктом;
- затверджена рішенням Одеської міської ради №166-VIII від 17.03.2021 технічна документація із землеустрою, яка виготовлена ТОВ «Земельне кадастрове бюро» на замовлення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, містить висновок державної експертизи землевпорядної документації від 18.11.2020 №5042-20, в якому зазначено, що остання не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, встановленим нормам та повертається на доопрацювання; при цьому замовнику такої документації виходячи з наявних матеріалів справи було відомо про наявність нерухомого майна приватної власності за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 53, зокрема про таке зазначено у листі від 02.08.2017; разом з тим, господарський суд приймає до уваги, що висновком експертів №23-3616 комісійної судової земельно-технічної експертизи було встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 5110137500:33:004:0999, площею 11,9211 га, на якій розташовано парк Преображенський, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, згідно технічної документації із землеустрою накладається частково на земельну ділянку, на якій розташовано цілісний майновий комплекс, загальною площею 1159,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова 53; площа накладення складає 0,0586 га (586 кв.м) та включає в себе всю пляму забудови під літ. «А, а» - будівля заводоуправління; 
Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що технічна документація із землеустрою, яка виготовлена ТОВ «Земельне кадастрове бюро» на замовлення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради не відповідає вимогам Закону України «Про землеустрій», визначені межі земельної ділянки парку Преображенського у розмірі 11,9211 га включають до свого складу часткове накладення на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно позивача, що свідчить про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Таким чином, на переконання суду, рішення Одеської міської ради про затвердження технічної документації та подальша реєстрація земельної ділянки парку Преображенського у розмірі 11,9211 га є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки судом встановлено, що на частину вказаної земельної ділянки за кадастровим номером 5110137500:33:004:0999 площею 11,9211 га є чіткі межі накладення (0,0586 га) частини земельної ділянки (як частини земної поверхні з певним місцем розташування) з визначеними щодо неї правами та охоронюваними законом інтересами позивача, як власника нерухомого майна на ній.
Суд також зазначає, що прийняття рішення про затвердження технічної документації має наслідком безпідставне зменшення площі земельної ділянки під належним позивачу об`єктом нерухомого майна, на яку позивач має відповідні речові права/охоронювані інтереси. 
Окрім того, виходячи з вищевстановленого, суд вважає, що саме одночасне задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення міської ради про затвердження технічної документації та скасування реєстрації земельної ділянки приведе до правомірного та ефективного захисту порушених прав і законних інтересів позивача, як особи, яка володіє об`єктом нерухомого майна та має право на використання земельної ділянки під ним.
Господарський суд наголошує, що обраний позивачем спосіб захисту, визначений законом (ст.ст. 16, 21 ЦК України, ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»), є достатнім і ефективним у спірних правовідносинах, відповідає правовій природі відносин учасників спору. При цьому наявність державної реєстрації земельної ділянки парку Преображенського у визначених межах на підставі технічної документації, яка затверджена оспорюваним рішенням міської ради, тобто з частковим накладенням на площу земельної ділянки (як частини земної поверхні з певним місцем розташування), на якій розташоване нерухоме майно позивача, фактично унеможливить реалізацію права позивача на формування нової земельної ділянки під належними йому об`єктами нерухомості, а наявність оспорюваного рішення міської ради та державна реєстрація земельної ділянки буде чинити перешкоди у здійсненні реалізації такого права позивача. 
Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про доведеність, підставність та необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» шляхом визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради №166-VIII від 17.03.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд вул. Мечникова», яким було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 та, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, цільове призначення - К. 18.00 землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), вид використання - для благоустрою та утримання парку; скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, цільове призначення - К.18.00 землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), вид використання - для благоустрою та утримання парку у державному земельному кадастрі.
Посилання відповідача та третьої особи на те, що: внаслідок прийняття оспорюваного рішення позивач не позбавлений права власності на майно цілісного майнового комплексу; на сумніви щодо законності права власності позивача на об`єкт нерухомого майна; на неможливість встановлення належності нерухомого майна за адресою: вул. Мечникова, 53 та посилання на те, що нерухоме майно буде так само розташовано на землях комунальної власності, не приймаються судом до уваги в якості доводів правомірності дій міської ради та її виконавчих органів, оскільки:
- право власності позивача на об`єкт нерухомого майна зареєстровано належним чином, що підтверджується відомостями з державного реєстру; у вказаних відомостях чітко визначено розташування, площа та складові частини об`єкта нерухомості;
- в матеріалах справи відсутні відомості про припинення чи скасування за позивачем права власності на об`єкти нерухомого майна, а тому суд не ставить під сумнів наявність такого права у позивача;
- доводи відповідача про скасування документів, які стали підставою для реєстрації права власності, не входять до предмету доказування в рамках даної справи про визнання незаконним рішень та скасування державної реєстрації земельної ділянки з урахуванням наявної дійсної державної реєстрації такого права;
- доводи про те, що позивач не позбавляється права власності на майно цілісного майнового комплексу також не стосуються розгляду даної справи, оскільки в даному випадку досліджується не сам об`єкт нерухомого майна, а права та охоронювані законом інтереси позивача на земельну ділянку під ним.
Посилання відповідача та третьої особи на неефективний спосіб захисту позивачем своїх прав не приймаються судом до уваги з урахуванням вищевикладених висновків суду та оскільки, як було вказано судом, ст.ст. 16, 21 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування; суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Окремо ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки; ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
За таких обставин суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Іншого відповідачем та третьою особою не доведено.
Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН»- задовольнити повністю.
2.Визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради №166-VIII від 17.03.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності загального користування рекреаційного призначення - парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд вул. Мечникова».
3.Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 5110137500:33:004:0999), площею 11,9211 га, парку Преображенського, за адресою: м. Одеса, між вул. Новощіпний ряд та вул. Мечникова, цільове призначення - К.18.00 землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), вид використання - для благоустрою та утримання парку у державному земельному кадастрі.
4.Стягнути з Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа,1, код ЄДРПОУ 26597691) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСА-РЕКРЕЙШН» (65007, м. Одеса, вул. Мечникова, 53, код ЄДРПОУ 44065203) 4540 /чотири тисячі п`ятсот сорок/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 19 червня 2026 р. з урахуванням обставин введеного воєнного стану, обстрілів об?єктів критичної інфраструктури, масованих атак м. Одеси країною-агресором.

Суддя Ю.С. Бездоля