Справа №: 398/7267/25	

провадження №: 1-кп/398/270/26
ВИРОК
Іменем України 

"09" червня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025121060001565 від 13 вересня 2025 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, неодружений, на своєму утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, 

ВСТАНОВИВ
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, у вересні 2025 року (не пізніше 13 вересня 2025 року), більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи в районі Луганської області, незаконно придбав шляхом знайдення в місцях безпосереднього вогневого контакту з ворогом – збройними формуваннями російської федерації, 1 корпус бойової осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 та 1 засіб підриву, а саме – уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ, які конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані являють собою вибухові пристрої, що належать до категорії боєприпасів, придатні до здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підривачі, що відноситься до категорії боєприпасів, придатні до здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підривачі.
13 вересня 2025 року близько 17 год. 45 хв. працівниками поліції було почато переслідування автомобіля марки «BMW» червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , так як водій вказаного транспортного засобу під час руху, порушуючи Правила дорожнього руху, створював аварійні ситуації та на вимоги зупинитись не реагував. Близько 18 год. 00 хв. біля будинку № 141/4 по вул. 6-го Грудня в м. Олександрії працівниками поліції було затримано та доставлено до Олександрійського РВП для складання адміністративних матеріалів водія автомобіля марки «BMW» ОСОБА_5 , де в ході огляду речей, в його особистій сумці було виявлено предмет ззовні схожий на гранату.
У період часу з 21 год. 01 хв. по 21 год. 38 хв. в ході огляду місця події в приміщенні слідчої кімнати Олександрійського РВП за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Олександрія, вулиця 6-го грудня, 49, у ОСОБА_5 вилучено бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1 з уніфікованим бойовим підривачем типу УЗРГМ.
Отже, ОСОБА_5 у порушення вимог п. 1 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року та п. п. 2, 9, 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, рухаючись на автомобілі марки «BMW» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , вчинив незаконне носіння бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 з уніфікованим бойовим підривачем типу УЗРГМ до моменту їх вилучення, а саме до 21 год. 01 хв. 13 вересня 2025 року, не маючи на те передбаченого законом дозволу.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення, добровільність визнання вини, без примусу. У вчиненому розкаюється. Повідомив суду, що на даний час припинив службу у військовій частині НОМЕР_1 , має намір продовжити службу в іншій частині. Просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин інкримінованого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Сторони не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки, визначені ст. 349 КПК України, зрозумілі.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо судових витрат у цьому кримінальному провадженні.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1ст. 263 КК України, як незаконне придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 
При визначенні міри покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, обвинувачений неодружений, військовослужбовець, кримінальне правопорушення вчинено вперше, судимостей не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання на ОСОБА_5 нарікань від сусідів не надходило. З досудової доповіді вбачається, що орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі, окремих осіб). 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінального правопорушення та думку сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнає ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, зважаючи на щире каяття ОСОБА_5 , його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, відношення обвинуваченого до скоєного, бажання стати на шлях виправлення, відомості досудової доповіді, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до обвинуваченого доцільно застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків у відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення судового експерта, що становлять 7131,20 грн за проведення судової вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/112-25/13062-ВТХ від 24 вересня 2025 року відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 . 
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 , 17 травня 1996 року, на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 12025121060001565, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) грн 20 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме залишки від корпусу гранати, який поміщено разом з первинним пакуванням до спец пакету «ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА МВС УКРАЇНИ» № 6387500, які відповідно до постанови слідчого передано до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1