ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 р.	Справа № 520/30004/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 р. (ухвалене суддею Бідонько А.В., повний текст якого складено 05.02.2026 р.) по справі № 520/30004/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛОТУРБОПРОМ" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області   
про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОТЛОТУРБОПРОМ» (в подальшому – ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 14.05.2025 р. № 00228500708, яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 12777986,14 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 р. позов задоволено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 р. та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог: Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» перебуває на обліку в Головному управлінню ДПС у Харківській області, зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності якої є є оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (КВЕД 46.69).
Головним управлінням ДПС у Харківській області, на підставі повідомлення від 21.02.2025 р. № 231, виданого Головним управлінням ДПС у Харківській області, наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 21.02.2025 р. № 929- п, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1, ст. 20, п. 41.1, ст. 41, п. 61.1 и п. 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3, п. 62.1 ст. 62, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п 78.1 ст.78, п. 79.1, п. 79.2 ст.79, п. 82.2 ст. 82, п. 69.35-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» з питань дотримання вимог валютного законодавства в частині дотримання строків проведення розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічним контрактом від 25.09.2020 р. № 4600021468 за період з 25.09.2020 р. по 22.07.2024 р., за зовнішньоекономічним контрактом від 08.03.2021 р. № 1960 ВЕ 210204 за період із 08.03.2021 р. по 22.07.2024 р., за результатами якої складено акт від 08.04.2025 № 15077/20-40-07-08-05/25464226., висновками якого встановлені порушення: ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за зовнішньоекономічним контрактом від 25.09.2020 р. № 4600024168, укладеним з нерезидентом АО «АрселорМиттал Темиртау», Республіка Казахстан та за зовнішньоекономічним контрактом від 08.03.2021 р. № 19160 ВЕ 210204, укладеним з нерезидентом RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина.
На підставі висновків вищевказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.05.2025 р. № 00228500708, яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 12777986,14 грн.
Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в подальшому – ПК України) встановлено, що контролюючі органи мають праві або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України, визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Згідно з пп. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата ( пп. 42.3. ст. 42 ПК України).
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального законодавства, викладені в постанові Верховного Суду від 13.05.2026 р. у справі № 320/46653/24.
Судовим розглядом встановлено, що повідомлення про початок перевірки від 21.02.2025 р. № 231 та копію наказу від 21.02.2025 р. № 929-п платнику 24.02.2025 р. на податкову адресу ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ»: 61001, м. Харків, проспект Гагаріна, 1, яке повернуто на адресу Головного управління ДПС у Харківській області з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання».
Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходження об`єкту оподаткування ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» (дата взяття на облік 14.04.2015 р.) є м. Харків, вул. Енергетична, 11, що підтверджується листом ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» № 377 від 26.12.2022 р., Головного управління ДПС у Харківській області № 24636/6/20-40-53-07-05 від 07.05.2026 р., реєстраційні дані платника податків ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ».
Відповідно до підпунктів 14.1.39., 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Згідно з пп. 16.1.7., 16.1.8. п. 16.1. ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.
Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4. пункту 19-1.1. статті 19-1 Кодексу).
Контролюючі органи забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 19-1.1.34., пункту 19-1.1. статті 19-1 ПК України).
Згідно з пп. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідно до пп. 111.1.1. п. 111.1. ст. 111 ПК України, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються юридична відповідальність, зокрема, фінансова.
Згідно з п. 111.2. ст. 111 ПК України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. 
Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VІІІ (в подальшому – Закон № 2473-VІІІ) метою якого є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 2473-VIII, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей; валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства; валютні цінності - національна валюта (гривня), іноземна валюта та банківські метали; іноземна валюта: а) грошові знаки грошових одиниць іноземних держав у вигляді банкнот, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави або групи іноземних держав, а також вилучені або такі, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, що перебувають в обігу; б) кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах, виражені у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях (зокрема у спеціальних правах запозичення), що належать до виплати в іноземній валюті; в) електронні гроші, номіновані у грошових одиницях іноземних держав та (або) банківських металах; нерезиденти, окрім іншого, юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням за межами України, які створені та діють відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі ті, частки участі в яких належать резидентам; суб`єкти валютних операцій - резиденти та (або) нерезиденти, які здійснюють валютні операції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону 2473-VIII, принципом валютного регулювання, є, зокрема, свобода здійснення валютних операцій, що передбачає, зокрема право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн; запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України; недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції.
Згідно з ст. 3 Закону № 2473-VIII, відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону. Закони України та інші нормативно-правові акти валютного законодавства, що встановлюють нові обов`язки для суб`єктів валютних операцій або погіршують їхнє становище, не мають зворотної сили. У разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акту Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону № 2473-VIII, валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.
Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.
Засоби захисту, які можуть запроваджуватись Національним банком України передбачені частиною 1 статті 12 Закону 2473-VIII, відповідно до якої до них відносяться: обов`язковий продаж частини надходжень в іноземній валюті у межах, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку України; встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; встановлення особливостей здійснення операцій, пов`язаних із рухом капіталу; запровадження дозволів та (або) лімітів на проведення окремих валютних операцій; резервування коштів за валютними операціями; заходи відповідно до статті 7-1 Закону України "Про Національний банк України", виключний перелік яких визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.
Згідно з ч.ч. 4, 9 ст. 11 Закону № 2473-VIII, органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства. Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
Відповідно до ч.ч. 1,3, 4, 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII, національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати). Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валют, затвердженого постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 р. № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до п. 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 р. № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Згідно з пп. 2 п. 7 постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 р. № 7 (в подальшому – Інструкції № 7), банк розпочинає відлік встановлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати: оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів; здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів. Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.
Відповідно до пункту 8 Інструкції № 7, Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності).
Підпунктом 2 пункту 9 Інструкції № 7 встановлено, що Банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків: у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.
Згідно з п. 14-6 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 р. № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», Банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
Відповідно до абзацу 1 пункту 14-6 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 р. № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», дія цієї постанови не поширюються на випадки завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог за операціями операторів телекомунікацій з оплати міжнародних телекомунікаційних послуг (міжнародного роумінгу та пропуску міжнародного трафіка).
Відповідно до пункту 25 Інструкції № 7, Банк відповідно до Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 13 листопада 2018 року № 120, надає Національному банку інформацію про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком граничні строки розрахунків або строки, визначені у висновках, грошових коштів, товарів (або незавершення у граничні строки розрахунків імпортних операцій резидентів без увезення продукції на територію України), уключаючи такі факти за власними операціями банку.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки визначені законодавством, а у разі порушення встановлених строків до резидента застосовується відповідальність у вигляді пені у визначеному розмірі, а саме: 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості, за кожний день прострочення, при цьому, валютним законодавством передбачено можливість зняття експортної операції з контролю (завершення здійснення банком валютного нагляду) через припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом як шляхом їх виконання, так і у разі припинення зобов`язання в інший спосіб, зокрема, відступленням права вимоги та зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності умов, передбачених підпунктом 6 пункту 9 та підпунктом 5 пункту 10 розділу III Інструкції № 7.
Тобто, законодавство, в тому числі й спеціальне в сфері зовнішньоекономічних договорів, не містить обмежень щодо зміни сторони за зобов`язанням у зовнішньоекономічному договорі та щодо припинення зобов`язань за таким договором зарахуванням зустрічних однорідних вимог, водночас, необхідно враховувати специфіку таких правовідносин, зокрема, щодо розповсюдження на них валютного нагляду.
Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом під час перевірки встановлені наступні порушення позивачем.
ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» (Україна), в особі Генерального директора Греховодова А.Н. (Продавець/Постачальник) та в особі фінансового директора АО "АрселорМиттал Темиртау" (Республіка Казахстан) пана ОСОБА_1 , заступника директора по виробництву пана Винита Мохана, Менеджера по забезпеченню пана Сунити Раджана Самаддера, діючих на підставі довіреності (Покупець), укладено Контракт від 25.09.2020 р. № 4600024168.
ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», на виконання умов контракту від 25.09.2020 р. № 4600024168, укладеного з нерезидентом АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан, експортувало продукцію на загальну суму 2120000 USD (еквівалент 57807336,44 грн.), згідно наступних митних декларацій: від 29.06.2021 р. № UA807170/2021/041181 на загальну суму 388700,00 USD (еквівалент 10648 980,68 грн) – граничний строк надходження валютної виручки 28.06.2022 р.; від 29.06.2021 р. № UA807170/2021/041376 на загальну суму 320850 USD (еквівалент 8 790 134,94 грн.) – граничний строк надходження валютної виручки 28.06.2022 р.; від 29.06.2021 р. № UA807170/2021/041377 на загальну суму 399050 USD (еквівалент 10932533,42 грн.) – граничний строк надходження валютної виручки 28.06.2022 р.; від 30.06.2021 р. № UA807170/2021/041648 на загальну суму 375060 USD (еквівалент 10192 43,08 грн.) – граничний строк надходження валютної виручки 29.06.2022 р.; від 30.06.2021 р. № UA807170/2021/041651 на загальну суму 378820 USD (еквівалент 10294925,97 грн.) – граничний строк надходження валютної виручки 29.06.2022 р.; від 27.07.2021 р. № UA807170/2021/048450 на загальну суму 257520 USD (еквівалент 6948018,36 грн.) – граничний строк надходження валютної виручки 26.07.2022 р.
У графі 28 «Фінансові та банківські відомості» вищезазначених митних декларацій зазначено банківську установу ПАТ "ПУМБ", ЄДРПОУ: 14282829, МФО: 334851. Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 25.09.2020 р. № 4600024168, укладеному з АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан, надійшли на загальну суму 1869566,44 USD (еквівалент – 51 569 577,49 грн.), а саме: на валютний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "ПУМБ", МФО: 334851, на загальну суму 1 757 600,00 USD (еквівалент – 48294 010,48 грн.): 11.12.2020 у сумі 136 800,00 USD (еквівалент – 3840660,00 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; 21.01.2021 р. у сумі 170000,00 USD (еквівалент – 4 794 595,00 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; 10.02.2021 р. у сумі 136800 USD (еквівалент – 3781507,68 грн.) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; 23.02.2021 р. у сумі 170000 USD (еквівалент – 4448168,00 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; 18.06.2021 р. у сумі 150000 USD (еквівалент – 4075680 грн.) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; 09.12.2021 р. у сумі 994000 USD (еквівалент – 27053399,80 грн.) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; на валютний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «МТБ БАНК», МФО: 328168, на загальну суму 111 966,44 USD (еквівалент – 3275 567,01 грн.): 03.03.2022 р. у сумі 111 966,44 USD (еквівалент – 3 275 567,01 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків.
На кінець перевіряємого періоду ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» по експортному контракту від 25.09.2020 № 4600024168, укладеному з АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан рахується протермінована дебіторська заборгованість на загальну суму 250 433,56 USD, граничний строк розрахунків по якій настав 26.07.2022, чим порушено частину 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями.
Таким чином, на порушення частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями у періоді з 25.09.2020 по 22.07.2024 по контракту від 25.09.2020 № 4600024168 валютна виручка на суму 250 433,56 USD у строки, встановлені Національним банком України, на рахунки ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» у банках не надійшла.
За результатами перевірки станом на 22.07.2024 по контракту від 25.09.2020 № 4600024168, укладеному з АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан, встановлено дебіторську заборгованість на суму 250 433,56 USD з граничним строком розрахунків 26.07.2022.
Крім того перевіркою встановлено, що ТОВ «Котлотурбопром» (Україна), в особі Генерального Директора Чупири В.О. (Підрядник) та в особі керівника відділу закупівель компанії RICHARD KABLITZ GMBH Martin Kapf (Клієнт), укладено Контракт від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204.
ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», на виконання умов контракту від 08.03.2021 р. № 19160 ВЕ 210204, укладеного з нерезидентом компанія RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, експортувало продукцію на загальну суму 566 592,00 EURO (еквівалент 17 424 557,18 грн), згідно наступних митних декларацій: від 16.09.2021 № UA807170/2021/060600 на загальну суму 60 868,08 EURO (еквівалент 1918 379,28грн) – граничний строк надходження валютної виручки 15.09.2022; від 29.09.2021 № UA807170/2021/063867 на загальну суму 59 358,00 EURO (еквівалент 1 842 086,49 грн) – граничний строк надходження валютної виручки 28.09.2022; від 05.10.2021 № UA807170/2021/065267 на загальну суму 86 229,78 EURO (еквівалент 2 666 750,80 грн) – граничний строк надходження валютної виручки 04.10.2022; від 06.10.2021 № UA807170/2021/065559 на загальну суму 88765,95 EURO (еквівалент 2 720 995,92 грн) – граничний строк надходження валютної виручки 05.10.2022; від 06.10.2021 № UA807170/2021/041651 на загальну суму 2 536,17 EURO (еквівалент 77 742,74 грн) – граничний строк надходження валютної виручки 05.10.2022; від 08.10.2021 № UA807170/2021/066380 на загальну суму 93 838,29 EURO (еквівалент 2 856 231,10 грн) – граничний строк надходження валютної виручки 07.10.2022; від 13.10.2021 № UA807170/2021/067525 на загальну суму 22 825,53 EURO (еквівалент 694 500,99 грн) – граничний строк надходження валютної виручки 12.10.2022; від 20.10.2021 № UA807170/2021/068959 на загальну суму 68 476,59 EURO (еквівалент 2 095 767,12 грн) – граничний строк надходження валютної виручки 19.10.2022; від 22.10.2021 № UA807170/2021/069599 на загальну суму 83 693,61 EURO (еквівалент 2 552 102,73грн) – граничний строк надходження валютної виручки 21.10.2022.
У графі 28 «Фінансові та банківські відомості» вищезазначених митних декларацій зазначено банківську установу ПАТ "ДЕІБУ", ЄДРПОУ: 0032112, МФО: 322313. Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204, укладеному з компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, надійшли на загальну суму 465659,50 EURO (еквівалент 14 961 668,23 грн), а саме: на валютний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "ПУМБ", МФО: 334851, на загальну суму 218 180,00 EURO (еквівалент – 7269660,81 грн.): 30.03.2021 р. у сумі 50000,00 EURO (еквівалент – 1 648305 грн.) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; 07.04.2021 р. у сумі 59090 EURO (еквівалент – 1943942,82 грн.) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; 20.04.2021 р. у сумі 109090 EURO (еквівалент – 3677412,99 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків; на валютний рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ "МТБ БАНК", МФО: 328168, на загальну суму 111966,44 EURO (еквівалент – 3275567,01 грн.): 09.11.2021 р. у сумі 174206 EURO (еквівалент – 5261474,14 грн.) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків. 15.03.2022 р. у сумі 73273,50 EURO (еквівалент – 2430533,29 грн.) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків.
На кінець перевіряємого періоду по експортному контракту від 08.03.2021 р. № 19160 ВЕ 210204, укладеному з компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина рахується протермінована дебіторська заборгованість на загальну суму 100 932,50 EURO, граничний строк розрахунків по якій настав у сумі 17238,89 грн. EURO - 19.10.2022 р., у сумі 83693,61 EURO - 21.10.2022 р., чим порушено частину 2 статті 13 Закону № 2473-VIII.
Таким чином відповідач дійшов висновку, що на порушення частини 2 статті 13 Закону № 2473-VIII у періоді з 08.03.2021 р. по 22.07.2024 р. по контракту від 08.03.2021 р. № 19160 ВЕ 210204, валютна виручка на суму 100932,50 EURO у строки, встановлені Національним банком України, на рахунки ТОВ «Котлотурбопром» у банках не надійшла.
За результатами перевірки станом на 22.07.2024 р. по контракту від 08.03.2021 р. № 19160 ВЕ 210204, укладеному з компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, встановлено дебіторську заборгованість на суму 100932,50 EURO з граничним строком розрахунків у сумі 17238,89 EURO - 19.10.2022 р., у сумі 83693,61 EURO - 21.10.2022 р.
Щодо взаємовідносин позивача з компанією контрагентом-нерезидентом Акціонерним товариством «Арселор Міттал Теміртау», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
25.09.2020 р. ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» укладений Контракт по інвестиційним закупівлям № 4600024168 від 25.09.2020 р. із контрагентом-нерезидентом Акціонерним товариством «АрселорМіттал Теміртау» (місцезнаходження нерезидента: 101407, Казахстан, Карагандинська обл., м. Теміртау, пр-т. Республіки, 1), предметом якого є «Реконструкції стаціонарної частини котла-утилізатора OSCHATZ конвертера №1 ККЦ». Валюта контракту: USD Вартість контракту: 2280000 USD, яка складається з 2120000 USD – вартість обладнання та 160000 USD шефнадзор та монтаж. Умови поставки: DAP Теміртау, згідно з ІНКОТЕРМС 2010.
Відповідно до умов контракту контрагент-нерезидент зобов`язаний сплатити вартість обладнання відповідності до Умов оплати (Додаток №3 до Контракту) з урахуванням змін визначених Додатковою угодою № 2 від 11.06.2021 р. до Контракту по інвестиційним закупівлям № 4600024168 від 25.09.2020 р.
Згідно з цими умовами розрахунків, Замовник сплачує остаточну вартість поставленого обладнання лише після виконання спеціалістами ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» послуг з шеф-нагляду за монтажем та пуско-наладкою поставленого обладнання, а також остаточної прийомки цього обладнання на території Замовника (Казахстан). Зобов`язання з проведення монтажу покладені на самого Замовника. Строк дії договору та виконання вказаних зобов`язань визначений сторонами до 31.12.2023 р.
ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», на виконання умов контракту від 25.09.2020 р. № 4600024168, укладеного з нерезидентом АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан, експортувало продукцію на загальну суму 2120000 USD (еквівалент 57807336,44 грн), згідно наступних митних декларацій: від 29.06.2021 р. № UA807170/2021/041181 на загальну суму 388700 USD; від 29.06.2021 р. № UA807170/2021/041376 на загальну суму 320850 USD; від 29.06.2021 р. № UA807170/2021/041377 на загальну суму 399050 USD; від 30.06.2021 р. № UA807170/2021/041648 на загальну суму 375060 USD; від 30.06.2021 р. № UA807170/2021/041651 на загальну суму 378820 USD; від 27.07.2021 р. № UA807170/2021/048450 на загальну суму 257520 USD.
Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 25.09.2020 р. № 4600024168 надійшли на загальну суму 1869 566,44 USD, а саме: на валютний рахунок, відкритий в ПАТ «ПУМБ» 11.12.2020 р. на суму 136 800 USD; 21.01.2020 р. на суму 170000 USD; 10.02.2021 р. на суму 136800 USD; 23.02.2021 р. на суму 170000 USD; 18.06.2021 р. на суму 150000 USD; 09.12.2021 р. на суму 994000 USD, на валютний рахунок відкритий в ПАТ «МТБ БАНК» 03.03.2022 р. на суму 111 996,44 USD.
10.08.2023 р. від АТ «АрселорМіттал Теміртау» надійшов лист з інформацію про виявлені недоліки під час огляду елементів обладнання з актами № 124, № 142 та № 143, згідно яких виявлені наступні дефекти та недоліки: дефекти зварювання (непровари плавника), відсутність захисних плівок та заглушок на трубах, а також грубу шорсткість захисного покриття; Комісія зазначає, що ця шорсткість сприятиме утворенню шлако-металевих настилів під час роботи котла; відсутність на секціях елементів кріплення (для маятникових опор, кесона), а також відсутня розводка труб для замірів тиску та для газоаналізатора. дефекти виготовлення, а саме: кінці труб у місцях стикування секцій розташовані нерівно («гармошкою») та з різною міжосьовою відстанню; порушення герметичності, а саме непроварені стики, наскрізні отвори та повну відсутність зварювання на фланцях, що порушує газощільність обладнання; повна відсутність клапану скидання тиску; порушення комплектності, а саме: виявлено деталі (згини труб, опори), які були поставлені розсипом у ящиках, хоча за кресленнями вони мали бути змонтовані на обладнанні на заводі-виробнику; невідповідність матеріалів, а саме: у ковзних опорах замість тефлонової пластини (товщиною 10мм), передбаченої кресленнями, було вкладено мінеральну вату (40мм); відсутність випробувань, а саме: на вибуховому клапані не обварений підвідний патрубок, що, на думку комісії, свідчить про те, що клапан не проходив заводських випробувань на наявність витоків.
Листом ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» № 117 від 15.08.2023 р. повідомило замовника, що наявні недоліки визнаються частково та в якості компенсації запропонувало знизити загальну вартість поставленого обладнання на 40000 USD. 
Листами АТ «АрселорМіттал Теміртау» від 23.08.2023 р. та від 28.08.2023 р. надіслало дебетову ноту, згідно з якою за порушення строків поставки обладнання та відповідно до умов п. 6.1 контракту від 25.09.2020 р. № 4600024168 розраховано неустойку (штраф) в загальному розмірі 206400 USD.
ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» листом від 29.08.2023р. № 306 повідомило про визнання претензій щодо несвоєчасної поставки та, з урахуванням визнаних недоліків обладнання, запропонувало врегулювати взаємні претензії шляхом укладання додаткової\ угоди до контракту від 25.09.2020 р. № 4600024168.
За результатами домовленостей, 30.08.2023 р. сторони підписали Додаткову угоду № 5 до контракту від 25.09.2020 р. № 4600024168 якою, з урахуванням взаємних грошових претензій, зменшили загальну вартість обладнання (п. 2.1.1 Контракта) та виклали в новій редакції Додаток № 3 (Умови оплати) та Додаток № 4 (Розбивка сум контракта). Умовами угоди передбачено (останній абзац п. 4 Додаткової угоди № 5), що її дія розповсюджується на правовідносини Сторін з моменту укладення контракту.
Згідно з Актом звірки взаємних розрахунків, зарахування, фінальна заборгованість АТ «АрселорМіттал Теміртау» перед ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» склала 4033,56 USD. 
Вказані операції відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача. По кредиту рахунку 362 по контрагенту АТ «АрселорМіттал Теміртау» відображено зменшення дебіторської заборгованості по даному контрагенту на суму зарахованої зустрічної вимоги. У результаті даної господарської операції зменшилась сума заборгованості АТ «АрселорМіттал Теміртау» перед ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» за відвантажене обладнання за Контрактом по інвестиційним закупівлям №4600024168 від 25.09.2020р. (т. 2 а.с. 128-133).
Щодо взаємовідносин позивача з компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Між ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», в особі Генерального Директора ОСОБА_2 (Підрядник). та компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, в особі керівника відділу закупівель компанії Martin Kapf (Клієнт), укладено Договір про надання послуг від 08.03.2021 р. № 19160 BE 210204.
Відповідно до умов вищевказаного контракту, ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» як Підрядник зобов`язується виконати виробництво частин котла, що працюють під тиском, та частин котла, що працюють під атмосферним тиском, у відповідності до наданої клієнтом і субпідрядниками технічної документації (робочих креслень).
Валюта контракту: EURO Вартість контракту: 566592,00 EURO Умови поставки: DAP Biala Podiaska, Poland, згідно з ІНКОТЕРМС 2010.
ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», на виконання умов контракту від 08.03.2021 р. № 19160 BE 210204, експортувало продукцію на загальну суму 566 592,00 EURO (еквівалент 17424 557,18 грн.), згідно наступних митних декларацій: від 16.09.2021 р. № UA807170/2021/060600 на загальну суму 60868,08 EURO; від 29.09.2021 р. № UA807170/2021/063867 на загальну суму 59358,00 EURO; від 05.10.2021 р. № UA807170/2021/065267 на загальну суму 86 229,78 EURO; від 06.10.2021 р. № UA807170/2021/065559 на загальну суму 88765,95 EURO; від 06.10.2021 р. № UA807170/2021/041651 на загальну суму 2536,17 EURO; від 08.10.2021 р. № UA807170/2021/066380 на загальну суму 93838,29 EURO; від 13.10.2021 р. № UA807170/2021/067525 на загальну суму 22825,53 EURO; від 20.10.2021 р. № UA807170/2021/068959 на загальну суму 68476,59 EURO; від 22.10.2021 р. № UA807170/2021/069599 на загальну суму 83693,61 EURO.
Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 08.03.2021 р. № 19160 ВЕ 210204 надійшли на загальну суму 465 659,50 EURO, а саме на валютний рахунок, відкритий в ПАТ «ПУМБ» 30.03.2021р. на суму 50 000 EURO; 07.04.2021 р. на суму 59090 EURO; 20.04.2021 р. на суму 109090 EURO та на валютний рахунок відкритий в ПАТ «МТБ БАНК» 09.11.2021р. на суму 174 206 EURO; 15.03.2022 р. на суму 73273,50 EURO.
10.11.2021 р. від Клієнта на адресу ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» надійшов лист про виявлені недоліки з Актом виявлених недоліків № 4 від 09.11.2021 р. та протоколами випробувань № RT-017-2021 від 26.10.2021 р.; № RT-018-2021 від 26.10.2021 р.; № RT-019-2021 від 28.10.2021 р.; № RT-020-2021 від 28.10.2021 р.
Згідно Акту виявлених недоліків під час приймання продукції (обладнання «Мембранні стіни») виявлені виробничі дефекти, а саме: підрізи зварних швів та включення пір у зварні шви.
Усунення цих дефектів потребувало проведення зварювальних робіт безпосередньо на об`єкті монтажу в м. Бихів, Білорусь.
Клієнт (RICHARD KABLITZ GMBH) висунув вимогу ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» направити своїх фахівців на об`єкт для усунення недоліків власними силами.
ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» не виконало цю вимогу та направлено спеціалістів.
Оскільки ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» не змогло усунути дефекти, Клієнт (RICHARD KABLITZ GMBH) виконав ремонтні роботи самостійно.
13.12.2022 р. Клієнт повідомив ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», що загальна вартість робіт з усунення недоліків склала 100000 EURO.
ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» визнало наявність недоліків та погодилося із сумою витрат, понесених Клієнтом. 30.12.2022 р. ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» направило Клієнту лист з пропозицією укласти угоду про зарахування зустрічних (однорідних) вимог.
За результатами домовленостей, 20.02.2023 р. сторони підписали Угоду про зарахування зустрічних (однорідних) вимог, за якою вартість ремонту (100000 EURO) зараховувалась в рахунок оплати за Договором.
Додатковою угоду № 5 до Договору № 19160 BE 210204 внесені відповідні зміни до специфікації (Додаток № 3). Умовами угоди передбачено (останній абзац Додаткової угоди № 5), що її дія, за домовленістю сторін починається з 09.11.2021р.
Зарахування, фінальна заборгованість RICHARD KABLITZ GMBH перед ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» склала 932,50 EURO. Цей залишок був підтверджений обома сторонами шляхом підписання Акту звірки взаємних розрахунків.
Вказані операції відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача. По кредиту рахунку 362 по контрагенту RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, відображено зменшення дебіторської заборгованості по даному контрагенту на суму зарахованої зустрічної вимоги. У результаті даної господарської операції зменшилась сума заборгованості RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина перед ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» за раніше відвантажене обладнання за Договором про надання послуг від 08.03.2021 р. № 19160 BE 210204.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Статтею 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» встановлено, що суб`єкти господарської діяльності України та іноземні суб`єкти господарської діяльності при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності керуються такими принципами, серед яких зокрема: принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у: праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки; праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України; обов`язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України; принцип верховенства закону, що полягає у: регулюванні зовнішньоекономічної діяльності тільки законами України; забороні застосування підзаконних актів та актів управління місцевих органів, що у будь-який спосіб створюють для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності умови менш сприятливі, ніж ті, які встановлені законами України.
Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».
Втручання державних органів у зовнішньоекономічну діяльність її суб`єктів у випадках, не передбачених цим Законом, в тому числі і шляхом видання підзаконних актів, які створюють для її здійснення умови гірші від встановлених в цьому Законі, є обмеженням права здійснення зовнішньоекономічної діяльності і як таке забороняється.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України. Станом на дату укладення позивачем з обома контрагентами-нерезидентами, договорів про зарахування зустрічних вимог положення Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» жодних заборон не містив.
Загальні принципи підприємницької діяльності, сформульовані у статті 44 Господарського кодексу України, відповідно до якої підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.
Відповідно до ст. 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одним із способів припинення зобов`язань у цивільному праві є зарахування, при якому погашаються зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги (ст. 601 Цивільного кодексу України).
Аналогічні положення містяться в частині 3 статті 203 Господарського кодексу України, згідно з якою господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог контрагентів є одним із законних засобів врегулювання сторонами своїх взаємних зобов`язань.
Зарахування є односторонньою операцією, для якої достатньо заяви однієї сторони. Проте, воно може здійснюватися за згодою обох сторін - у разі підписання ними угоди про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що випадки, у яких суб`єктам господарювання забороняється припиняти зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, мають бути визначені виключно в законах України. Жодних обмежень на використання такого способу розрахунку за зовнішньоекономічними операціями законами України (у тому числі Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність») не передбачено.
Вимоги актів Національного банку України не регулюють підприємницьку діяльність суб`єктів господарювання, не встановлюють форми розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами, не містять прямої заборони припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних вимог та, як підзаконні акти, не можуть обмежувати дію норм Законів України, якими передбачено вільний вибір сторонами форми розрахунків.
Таким чином, сторони зовнішньоекономічних операцій – ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» з RICHARD KABLITZ GMBH та з Акціонерним товариством «АрселорМіттал Теміртау», здійснюючи експортно-імпортні операції, виходили з того, що законами України передбачено їх право на застосування такої форми розрахунків як зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог, а також обґрунтовано виходили з того, що таке право не може бути скасоване підзаконними актами.
Підпунктом 5 пункту 10 розділу III Інструкції № 7 встановлено, що банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Постанова Правління Національного банку України від 24.02.2022 р. № 18 (пункт 14-6) та постанова Правління Національного банку України від 02.01.2019 р. № 7 (підпункт 5 пункту 10 розділу III) містять суперечливі положення щодо можливості завершення здійснення банками валютного нагляду. Так, п підпункт 5 пункту 10 розділу Постанови № 7 вказує на таку можливість, пункт 14-6 Постанови № 18 зазначає, що банк не має права завершити здійснення валютного нагляду на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що суперечності щодо можливості завершення здійснення банками валютного нагляду на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, наявні в пункті 14-6 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 р. № 18 та підпункт 5 пункту 10 розділу III постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 р. № 7 повинні трактуватися на користь позивача.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постановах Верховного Суду від 20.01.2026 р. у справі № 320/8245/23, від 04.03.2026 р. у справі № 320/57458/24, від 01.04.2026 р. у справі № 120/14950/24.
Крім того, обмеження щодо зняття експортних операцій з валютного контролю, запроваджені пунктом 14-6 Постанови № 18, адресовані виключно уповноваженим банкам, не означають та не встановлюють заборону суб`єктам господарювання припиняти зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог.
Тобто, резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України, а тому перебування таких операцій на валютному контролі саме по собі не спричиняє наслідку у вигляді застосування штрафних санкцій (пені). У разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 10.03.2026 р. у справі № 320/17799/24.
Таким чином, укладаючи угоди зарахування зустрічних однорідних вимог сторони добросовісно покладалися на те, що строки їх виконання настали, вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями, є однорідними, виражені в одній грошовій одиниці - євро, між сторонами не має спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання, у зв`язку з чим такі вимоги можуть бути зараховані.
Вказані операції позивач відобразив у своєму бухгалтерському обліку та апелянтом ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не надано доказів оскарження вказаних правочинів та визнання їх недійсними.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки акту перевірки про порушення позивачем частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за зовнішньоекономічним контрактом від 25.09.2020р. № 4600024168, укладеним з нерезидентом АО «АрселорМиттал Темиртау», Республіка Казахстан та за зовнішньоекономічним контрактом від 08.03.2021 р. № 19160 ВЕ 210204, укладеним з нерезидентом RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення перевірки.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 11.02.2026 р. у справі № 140/6737/22.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач був позбавлений можливості надати документи під час проведення перевірки, оскільки контролюючим органом не повідомлено належним чином платника податків про початок проведення перевірки та не направлено запиту про надання документів на його податкову адресу, що позбавило можливості ТОВ «Котлотурбопром» підтвердити відсутність з його боку порушень податкового законодавства під час проведення перевірки.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване податкового повідомлення-рішення від 14.05.2025 р. № 00228500708, яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 12777986,14 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку. 
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 р. по справі № 520/30004/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено 20.05.2026 року