ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/9676/24 Головуючий у 1 інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Аліменка В.О.
Безименної Н.В.
За участю секретаря Керімова К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, Офісу Генерального прокурора, Черкаської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - Комісія), Офісу Генерального прокурора, Черкаської обласної прокуратури, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади 29.08.2024 №07/1/1-10п-24;
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора 09.09.2024 №219к, яким ОСОБА_1 з 11.09.2024 звільнено з посади начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури на підставі п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру»;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури з 11.09.2024;
- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог.
Не погодившись із рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що рішення про відкриття провадження від 23.05.2024, копія звернення та додані до нього документи не були належним чином і своєчасно доведені до його відома, відповідно до вимог Порядку розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, затвердженого наказом Генерального прокурора 11.07.2022 № 113. Апелянт зазначає, що такі документи не направлялися на відому Комісії адресу його фактичного проживання, не супроводжувалися пропозицією надати пояснення щодо обставин, викладених у зверненні, а також не забезпечили можливості встановити повноту отриманих матеріалів та належним чином підготуватися до захисту своїх прав.
Також, апелянт стверджує, що Комісія не забезпечила реалізацію гарантій, передбачених частиною третьою статті 41 Закону України «Про прокуратуру», безпідставно відмовила у перенесенні засідань для ознайомлення з матеріалами перевірки значного обсягу, проігнорувала відрядження його представника та подані клопотання про відкладення розгляду, провела засідання 23.08.2024 та 29.08.2024 за його відсутності та за відсутності обраного ним адвоката, чим порушила його право на професійну правничу допомогу та вільний вибір захисника.
Крім того, апелянт вказує, що представник керівника Черкаської обласної прокуратури Осюк Ю.П. був особисто заінтересований у результатах розгляду справи, оскільки після реорганізації фактично обійняв адміністративну посаду, яку раніше займав апелянт, а член Комісії ОСОБА_3. допустив істотні порушення процедури розгляду звернення, однак заявлені відводи зазначеним особам були відхилені без належного мотивування та без прийняття вмотивованих рішень.
Апелянт зазначає, що Комісія безпідставно долучила до матеріалів провадження висновки службових розслідувань, які не стосувалися предмета розгляду, водночас не надала йому всі матеріали перевірки та документи, додатково отримані під час її проведення, чим позбавила його можливості надати пояснення та заперечення щодо відомостей, покладених в основу висновків Комісії. Крім того, апелянт вважає, що наведені у рішенні Комісії показники роботи, приклади недоліків та висновки про неналежне виконання ним адміністративних повноважень не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на припущеннях, неперевіреній та недостовірній інформації, не підтверджуються належними доказами та зроблені без урахування критеріїв оцінки діяльності керівника структурного підрозділу, сформульованих у практиці Верховного Суду.
Також, апелянт вказує, що судом першої інстанції безпідставно застосовано норми Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора №202 від 16.06.2021, замість застосування положень Порядку розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, затвердженого наказом Генерального прокурора 11.07.2022 № 113.
02 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Черкаської обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
10 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Офісу Генерального прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року зупинено провадження у справі № 580/9676/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, Офісу Генерального прокурора, Черкаської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії - до набрання законної сили рішенням у справі №320/19817/25. Зобов`язано учасників справи після усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі, повідомити про це суд.
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 11 березня 2026 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2025 у справі № 580/9676/24 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Шостого апеляційного адміністративного суду.
До Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду засобами відеоконференцзв`язку системи «Електронний суд».
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2026 року заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.
Також, до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Кузьмінського Олексія Олександровича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду засобами відеоконференцзв`язку системи «Електронний суд».
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 - Кузьмінського Олексія Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури та обіймав різні посади в Черкаській обласній прокуратурі.
Наказом Черкаської обласної прокуратури від 02.11.2020 №604-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю.
В подальшому, у зв`язку зі змінами у структурі органів прокуратури, наказом Черкаської обласної прокуратури від 13.12.2023 №293-к змінено найменування відповідної посади на начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю.
Наказом Генерального прокурора від 19.08.2022 №161 утворено Комісію з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.
14 травня 2024 року до Комісії надійшло звернення керівника Черкаської обласної прокуратури Шевцової К.В. від 09.05.2024 № 07-255вих-24 щодо неналежного виконання начальником відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_1 посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.
Головою Комісії Мустецою І.В. попередній розгляд звернення ОСОБА_2 доручено члену Комісії Хитрику Б.В., яким 23.05.2024 за результатами попереднього розгляду прийнято рішення про відкриття провадження № 07/1/1-10зв/к-8п-24 стосовно начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури Грекова А.І.
18 липня 2024 року членом Комісії ОСОБА_3 складено Висновок № 07/1/1-10зв/к-8п-24 про наявність у діяльності начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади.
За результатом розгляду вищевказаного Висновку, Комісією з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади прийнято рішення від 29 серпня 2024 року №07/1/1-10п-24 про наявність у діяльності ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з адміністративної посади.
На підставі зазначеного рішення Комісії, наказом Генерального прокурора від 09 вересня 2024 року №219к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури з 11.09.2024, у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (пункт 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру»).
Після видання зазначеного наказу Черкаська обласна прокуратура запропонувала ОСОБА_1 для подальшого проходження служби одну з наявних вакантних посад в органах прокуратури та надала перелік із 38 вакантних посад для можливого переведення.
Не погоджуючись із рішенням Комісії та наказом про звільнення з посади, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України регулюється Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).
Порядок звільнення прокурора з адміністративної посади та припинення його повноважень врегульовано статтею 41 вищевказаного Закону № 1697-VII.
У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 41 Закону № 1697-VII, звільнення прокурора з адміністративної посади, передбаченої пунктами 2-10 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється Генеральним прокурором з таких підстав: неналежне виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.
Згідно частини 3 статті 41 Закону № 1697-VII, наявність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, встановлюється у порядку, визначеному Генеральним прокурором, з дотриманням гарантій особи щодо повідомлень, отримання копій документів, які стали підставою для перевірки, участі у засіданні та залучення представника, надання пояснень, висловлення заперечень, клопотань та відводів, отримання копії відповідного рішення.
Відповідно до пункту 9-2 частини першої статті 9, частини третьої статті 41 Закону України № 1697-VII, наказом Генерального прокурора від 01 липня 2022 року № 113 затверджено Порядок розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - Порядок №113).
Пунктом 1 розділу І Порядку №113 передбачено, що цей Порядок розроблений відповідно до пункту 9-2 частини першої статті 9, частини третьої статті 41 Закону України "Про прокуратуру" (далі - Закон) та визначає процедуру розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - звернення), з метою встановлення наявності або відсутності підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади.
Положеннями пункту 6 розділу І Порядку №113 передбачено, що процедура розгляду звернень передбачає такі етапи:
- попередній розгляд звернення та прийняття рішення про відкриття або відмову у відкритті провадження зі встановлення неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для цієї посади (далі - рішення про відкриття або відмову у відкритті провадження);
- проведення в межах провадження зі встановлення неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для цієї посади (далі - провадження), перевірки відомостей, зазначених у зверненні (далі - перевірка у провадженні), та складання висновку щодо наявності або відсутності підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади (далі - висновок у провадженні);
- розгляд висновку у провадженні та прийняття рішення про встановлення або відсутність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади (далі - остаточне рішення у провадженні).
Пунктом 8 розділу І Порядку №113 закріплено, що розгляд звернення проводиться у строк, який не перевищує двох місяців з часу його отримання членом Комісії для попереднього розгляду.
Згідно пункту 10 розділу І Порядку №113, розгляд та вирішення питань Комісією здійснюється колегіально. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від присутніх на засіданні членів Комісії. Голосування здійснюється відкрито підняттям руки.
Комісія може приймати процедурні рішення, пов`язані з її діяльністю, про що зазначається у протоколі.
Відповідно до пункту 12 розділу І Порядку №113, особа вважається належним чином повідомленою, якщо повідомлення (документ) направлено на відому фактичну адресу її місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або зазначені нею адресу електронної пошти чи інші засоби електронного зв`язку.
Прокурору, стосовно якого подано звернення, або особі із числа працівників органів прокуратури, якою подано звернення, повідомлення (документ) також може бути направлено за місцем роботи або за допомогою інформаційної системи "Система електронного документообігу органів прокуратури".
Пунктами 1 - 2 розділу IV Порядку №113 передбачено, що право на подання до Комісії звернення має кожен, кому відомі факти неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для цієї посади.
Звернення подається у письмовій або електронній формах та у ньому зазначаються:
- прізвище, ім`я, по батькові (найменування) особи, яка подала звернення, номер її телефону, адреса місця проживання (перебування) або місцезнаходження, електронна адреса (за наявності) для листування з Комісією;
- прізвище, ім`я, по батькові та посада прокурора (прокурорів), стосовно якого (яких) подається звернення;
- конкретні відомості про наявність ознак неналежного виконання прокурором (прокурорами) посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади;
- посилання на фактичні дані, що підтверджують відомості, зазначені у зверненні;
- підпис особи, яка подає звернення, або її представника.
До звернення також долучаються копії підтверджуючих документів за їх наявності.
Згідно пунктів 9 - 10 розділу IV Порядку №113, попередній розгляд звернення здійснюється членом Комісії протягом трьох робочих днів з часу його отримання. У цей же строк ним приймається мотивоване рішення про відкриття провадження або відмову в його відкритті.
У разі попереднього розгляду звернення (звернень) стосовно декількох прокурорів такі рішення можуть бути прийняті стосовно окремого прокурора.
Під час попереднього розгляду звернення перевірка зазначених у ньому відомостей про наявність ознак неналежного виконання прокурором посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, не проводиться.
Згідно п. 1 розділу V Порядку №113, перевірка у провадженні проводиться членом Комісії у місячний строк після його відкриття. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений головою Комісії, але не більш як на 10 днів.
Пунктом 2 розділу V Порядку №113 закріплено, що учасниками провадження є: член Комісії, який здійснює перевірку; прокурор, стосовно якого відкрито провадження; особа, яка подала звернення; представники прокурора, стосовно якого відкрито провадження, особи, яка подала звернення.
Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку №113, до учасники провадження (крім члена Комісії) мають право: 1) надавати пояснення або відмовитися від їх надання; 2) надавати інформацію, документи на підтвердження своєї позиції, висловлювати заперечення; 3) заявляти клопотання та відводи; 4) за заявою отримувати копії документів з провадження в частині, що їх стосується, з урахуванням обмежень, визначених законодавством.
Положеннями пункту 6 розділу V Порядку №113 передбачено, що за результатами перевірки у провадженні та в межах її строку член Комісії складає висновок у провадженні, у якому зазначаються: дата та місце складання, номер провадження; прізвище, ім`я та по батькові члена Комісії, який склав висновок, особи, яка подала звернення, прокурора, стосовно якого складено висновок, його посада; виклад хронології розгляду звернення (основних етапів); стислий зміст відомостей, які згідно зі зверненням свідчать про наявність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади; обставини, які встановлені під час перевірки у провадженні, на підтвердження чи спростування кожної з відомостей звернення; позиція члена Комісії та відповідне обґрунтування щодо наявності або відсутності у діяльності прокурора, який обіймає адміністративну посаду, підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення з цієї посади з посиланням на відповідні норми Закону і Порядку, інші нормативно-правові акти; підпис члена Комісії, який склав висновок.
Згідно пункту 9 розділу V Порядку №113, висновок у провадженні розглядається на найближчому засіданні Комісії.
Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу VІ Порядку №113, засідання Комісії проводяться відкрито з дотриманням строку, передбаченого пунктом 8 розділу I цього Порядку.
Проєкт порядку денного засідання Комісії узгоджується головою Комісії не пізніше наступного робочого дня після його формування.
Про призначення засідання цього ж дня повідомляються члени Комісії та учасники провадження шляхом направлення їм відповідного повідомлення. Одночасно членам Комісії направляється копія відповідного висновку у провадженні.
Участь у засіданні беруть прокурор, стосовно якого відкрито провадження, та особа, яка подала звернення. Така участь забезпечується особисто та/або через представника.
Пунктом 6 розділу VІІ Порядку №113 передбачено, що висновок у провадженні розглядається за обов`язкової участі прокурора і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання без повідомлення причини неявки; 3) не з`явився на засідання повторно.
Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймається Комісією.
Згідно пункту 7 розділу VІІ Порядку №113, якщо особа, яка подала звернення, прокурор, стосовно якого відкрито провадження, не братимуть участі в засіданні Комісії, вони мають право надіслати до Комісії письмові пояснення щодо висновку у провадженні.
Відповідно до пункту 8 розділу VІІ Порядку №113, учасники провадження під час засідання мають право: надавати усні чи письмові пояснення, документи; відповідати на питання, ставити питання учасникам провадження; висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості й об`єктивності члена Комісії заявляти йому відвід.
За приписами пунктів 15-17 розділу VІІ Порядку №113, розгляд висновку у провадженні відбувається на засадах змагальності та починається з доповіді члена Комісії, який оголошує висновок у провадженні та повідомляє інші дані, необхідні для прийняття рішення. Доповідачу можуть бути поставлені питання іншими членами Комісії.
Після доповіді члена Комісії заслуховуються пояснення особи, яка подала звернення, прокурора, стосовно якого відкрито провадження, та інших учасників засідання з питання порядку денного.
Учасники провадження надають пояснення, відповідають на запитання лише після надання їм слова головуючим на засіданні. 
Згідно пункту 18 розділу VІІ Порядку №113, клопотання учасників провадження вирішуються Комісією одразу після їх надходження із занесенням результатів до протоколу засідання, за винятком клопотань про відводи членів Комісії та про проведення закритого засідання, за результатами розгляду яких Комісія приймає вмотивовані рішення. Повторні клопотання з питань, що вирішені Комісією, залишаються без розгляду, про що зазначається в протоколі.
Відповідно до пункту 25 розділу VІІ Порядку №113, при прийнятті остаточного рішення у провадженні враховуються характер дій або бездіяльності прокурора, їх систематичність і наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, а також інші обставини, що мають значення для прийняття рішення.
Пунктом 26 розділу VІІ Порядку №113 передбачено, що рішення Комісії викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Комісії, які брали участь у голосуванні, і оголошується одразу після його проведення.
Згідно пункту 31 розділу VІІ Порядку №113, Остаточне рішення у провадженні складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин та у ньому, крім іншого, зазначаються: дата та місце прийняття, номер; прізвище, ім`я та по батькові членів Комісії, особи, яка подала звернення, прокурора, стосовно якого прийнято рішення, і його посада; виклад хронології розгляду звернення (основних етапів); обставини, встановлені під час перевірки у провадженні; мотиви, з яких Комісія ухвалила рішення; суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням висновку щодо наявності чи відсутності у діяльності відповідного прокурора, який обіймає адміністративну посаду, підстави, передбаченої частиною третьою статті 41 Закону; порядок і строк оскарження рішення; підписи членів Комісії.
Положеннями пункту 33 розділу VІІ Порядку №113 визначено, що копія остаточного рішення у провадженні в 7-денний строк з дня його прийняття відповідальним підрозділом направляється особі, яка подала звернення, прокурору, стосовно якого прийнято таке рішення, та керівнику органу прокуратури, уповноваженому на прийняття рішення про звільнення прокурора з адміністративної посади.
Відповідно до пункту 2 розділу IX Порядку №113, остаточне рішення у провадженні може бути оскаржено прокурором, стосовно якого воно прийнято, та особою, якою подано звернення, до адміністративного суду у строк та в порядку, визначеному законом.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є правомірність наказу Офісу Генерального прокурора від 09.09.2024 №219к, яким ОСОБА_1 звільнено з адміністративної посади начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Черкаської обласної прокуратури відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру».
Підставою для прийняття вказаного наказу стало рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, від 29.08.2024 №07/1/1-10п-24, яким встановлено наявність у діяльності ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з адміністративної посади.
Зазначеному рішенню Комісії передувало звернення керівника Черкаської обласної прокуратури від 09.05.2024 №07-255вих-24 щодо неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, за результатами розгляду якого 23.05.2024 відкрито відповідне провадження та проведено перевірку викладених у зверненні обставин.
Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на істотні порушення процедури розгляду звернення щодо неналежного виконання ним посадових обов`язків, встановлених для адміністративної посади, які, на його думку, були допущені Комісією ще на стадії відкриття відповідного провадження та полягали у неналежному повідомленні про його відкриття, ненаданні можливості надати пояснення щодо обставин, викладених у зверненні керівника Черкаської обласної прокуратури, а також у неналежному ознайомленні з матеріалами, що стали підставою для проведення перевірки.
З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів, оцінюючи доводи апелянта щодо порушення вказаних положень Порядку №113, виходить не лише з формального способу направлення окремих документів, а насамперед із того, чи було забезпечено ОСОБА_1 реальну можливість бути обізнаним про зміст відкритого щодо нього провадження, брати участь у його розгляді, подавати пояснення, заявляти клопотання, користуватися правничою допомогою та висловлювати заперечення щодо відомостей, покладених в основу рішення Комісії.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що рішення про відкриття провадження від 23.05.2024 №07/1/1-10зв/к-8п-24 він отримав 05.06.2024 у відділенні АТ «Укрпошта» №18034 від Черкаської обласної прокуратури разом із копіями документів, доданих до звернення.
Таким чином, сам позивач фактично підтверджує, що ще 05.06.2024 був обізнаний про відкриття щодо нього провадження, підстави його відкриття та обставини, які стали предметом перевірки Комісією.
Також, після отримання рішення про відкриття провадження ОСОБА_1 був обізнаний про перебіг відповідної процедури та надалі брав активну участь у її здійсненні, зокрема, звертався до Офісу Генерального прокурора із клопотаннями, заявляв відводи членам Комісії, порушував питання щодо надання додаткових матеріалів, а також, залучив до участі у провадженні адвоката для надання професійної правничої допомоги.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що самі лише посилання апелянта на недотримання окремих процедурних аспектів направлення рішення про відкриття провадження не можуть бути достатньою підставою для висновку про незаконність подальшого розгляду звернення, оскільки, матеріалами справи не підтверджується, що такі обставини призвели до необізнаності ОСОБА_1 про провадження, позбавили його можливості брати участь у його розгляді або будь-яким чином вплинули на зміст прийнятого Комісією рішення.
Відтак, доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення про відкриття провадження не свідчать про фактичне порушення права ОСОБА_1 на участь у процедурі розгляду звернення чи права на захист, оскільки встановленими у справі обставинами підтверджується його обізнаність про наявність відповідного провадження, предмет перевірки та фактична реалізація ним процесуальних прав, передбачених Порядком №113.
Крім того, колегія суддів враховує, що з моменту отримання рішення про відкриття провадження 05.06.2024 до прийняття Комісією рішення від 29.08.2024 №07/1/1-10п-24 минуло майже три місяці, протягом яких ОСОБА_1 мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами звернення, формування власної правової позиції, подання пояснень, доказів, клопотань та реалізації інших процесуальних прав.
Посилання апелянта на те, що йому не було запропоновано надати пояснення щодо відомостей, викладених у зверненні керівника Черкаської обласної прокуратури, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
На переконання колегії суддів, у даному випадку, вирішальне значення має не спосіб доведення до відома особи інформації про наявність відповідного права, а встановлення того, чи була така особа фактично обізнана про відкриття провадження та чи мала реальну можливість реалізувати це право.
Як було вищезазначено,  ОСОБА_1 не пізніше 05.06.2024 був обізнаний про відкриття щодо нього провадження та зміст звернення, яке стало підставою для його відкриття, а відтак, мав достатньо часу та об`єктивну можливість подати до Комісії пояснення, заперечення або інші документи на спростування викладених у зверненні обставин.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 звертався до Комісії із заявами про неможливість подання пояснень, повідомляв про існування обставин, які перешкоджали реалізації такого права, порушував питання про надання додаткового часу для підготовки пояснень або, що Комісією було відмовлено йому у можливості їх подати.
При цьому, ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду звернення Комісією ОСОБА_1 не подав письмових пояснень чи заперечень по суті обставин, викладених у зверненні керівника Черкаської обласної прокуратури, хоча саме такі пояснення були належним процесуальним способом реалізації його права на захист та спростування відомостей, покладених в основу рішення Комісії.
Крім того, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 17.06.2024 звернувся до члена Комісії ОСОБА_3 із клопотанням вх. № 136619-24, в якому просив повідомити склад Комісії та надати копію наказу про її утворення, повідомити про кількість документів, доданих ОСОБА_2 до звернення, та надати їх копії, повідомити чи буде йому запропоновано надати пояснення щодо відомостей, зазначених у зверненні.
За результатами розгляду вказаного клопотання, член Комісії ОСОБА_3 листом від 09.07.2024 № 07/1/1-977вих-24 повідомив позивача, що копія рішення про відкриття провадження, звернення ОСОБА_2 з додатками до нього та пропозиція надати пояснення щодо відомостей, зазначених у зверненні, направлялась ОСОБА_1 листом від 24.05.2024 № 07/1/1-716вих-24. Крім того, позивачу надано копію наказу Генерального прокурора від 19.08.2022 № 161 «Про створення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади» та відповідні накази про внесення до нього змін, а також, копію листа від 24.05.2024 № 07/1/1-716вих-24, в якому наявна інформація про кількість аркушів додатків (894 арк).
Також, 21.08.2024 Комісією надано позивачу за його клопотанням можливість ознайомитись з усіма матеріалами перевірки.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо ненадання ОСОБА_1 можливості подати пояснення необґрунтованими, оскільки, після відкриття провадження ОСОБА_1 мав можливість отримувати необхідну інформацію щодо його перебігу, звертатися із відповідними клопотаннями та отримувати відповіді на них, а також ознайомлюватися з матеріалами, які стали підставою для проведення перевірки.
Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на безпідставне відхилення Комісією заявлених ним відводів членам Комісії Осюку Ю.П. та ОСОБА_3 , вважаючи, що зазначені особи не могли брати участь у розгляді звернення через наявність обставин, які викликали сумнів у їх неупередженості та об`єктивності.
З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно матеріалів справи, Черкаська обласна прокуратура 31.07.2024 звернулась до Комісії з листом вх. № 172190-24, в якому повідомила, що в засіданні щодо розгляду висновку про наявність у діяльності начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади, братиме участь начальник відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури Осюк Юрій Павлович.
Крім того, 31.07.2024 керівником Черкаської обласної прокуратури видано доручення № 07-477вих-24, яким доручено начальнику відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури Осюку Ю.П. взяти участь 01.08.2024 в засіданні Комісії, на якому розглядатиметься вказаний висновок щодо наявності у діяльності ОСОБА_1 підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з адміністративної посади.
З наведених обставин слідує, що Осюк Ю.П. був залучений до участі у засіданні Комісії виключно як представник Черкаської обласної прокуратури, уповноважений керівником відповідної прокуратури брати участь у розгляді висновку щодо наявності у діяльності Грекова А.І. підстав для звільнення з адміністративної посади.
Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що Осюк Ю.П. входив до складу Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, або був наділений повноваженнями члена такої Комісії.
За таких обставин, колегія суддів зазначає, що, відповідно до положень Порядку №113, відвід може бути заявлений виключно члену Комісії, який бере участь у розгляді звернення та прийнятті відповідного рішення. 
Оскільки, Осюк Ю.П. не мав статусу члена Комісії, а брав участь у засіданні як представник Черкаської обласної прокуратури, правові підстави для заявлення йому відводу були відсутні.
Сам по собі факт участі Осюка Ю.П. у засіданні Комісії не свідчить про набуття ним статусу члена Комісії та не породжує передбаченого Порядком №113 права на заявлення йому відводу.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неправомірного незадоволення заявленого Осюку Ю.П. відводу, оскільки правові підстави для заявлення такого відводу були відсутні.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно безпідставного відхилення заявленого ОСОБА_3 відводу, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про відвід члена Комісії ОСОБА_3 була розглянута на засіданні Комісії 21.08.2024.
За результатами розгляду вказаної заяви Комісією прийнято рішення про відмову у її задоволенні, яке внесено до протоколу засідання Комісії № 16 від 21.08.2024, що відповідає вимогам Порядку №113 та свідчить про дотримання встановленої процедури розгляду заявленого відводу.
Таким чином, доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення Комісією його права на участь у розгляді висновку та неправомірне прийняття рішення за його відсутності.
З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.
Матеріали справи свідчать, що розгляд Комісією висновку щодо наявності у діяльності ОСОБА_1 підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з адміністративної посади було розпочато 01.08.2024 та продовжено 21.08.2024, 23.08.2024 і 29.08.2024.
При цьому, під час розгляду зазначеного питання Комісією неодноразово відкладався розгляд висновку, зокрема, засідання 21.08.2024 було відкладено у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_1 щодо ознайомлення з матеріалами перевірки.
Колегія суддів також враховує, що після отримання рішення про відкриття провадження ОСОБА_1 був обізнаний про його перебіг, подавав клопотання, заявляв відводи, залучив адвоката для надання професійної правничої допомоги та користувався іншими процесуальними правами, передбаченими Порядком №113.
Крім того, листом від 26.08.2024 №07/1/1-1187вих-24 ОСОБА_1 було роз`яснено право його та представника взяти участь у засіданні Комісії в режимі відеоконференції.
Наведені обставини свідчать про те, що Комісією вживалися заходи, спрямовані на забезпечення участі ОСОБА_1 у розгляді висновку та реалізацію ним права на захист.
Слід зазначити, що пунктом 6 розділу VII Порядку №113 передбачено можливість розгляду висновку за відсутності прокурора, зокрема, у випадку його повторної неявки на засідання Комісії.
Отже, сама по собі відсутність ОСОБА_1 під час засідання Комісії 29.08.2024 не свідчить про порушення його права на участь у розгляді висновку, оскільки матеріалами справи підтверджується його обізнаність про провадження, тривалість процедури розгляду, надання можливості ознайомитися з матеріалами перевірки, реалізувати процесуальні права та брати участь у засіданні Комісії.
За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на участь у розгляді висновку та прийняття Комісією рішення за його відсутності, оскільки, вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не свідчать про недотримання Комісією вимог Порядку №113.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність передбачених законом підстав для прийняття Комісією рішення від 29.08.2024 №07/1/1-10п-24 та помилковість висновків про неналежне виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, встановлених для адміністративної посади, колегія суддів зазначає наступне.
Наказом Генерального прокурора від 07.08.2020 № 365 «Про загальні засади організації роботи в органах прокуратури України» визначено засади організації діяльності органів прокуратури (далі - Наказ № 365).
Пунктами 1, 2 Наказу № 365 визначено, що керівникам усіх рівнів слід забезпечувати належну організацію роботи органів прокуратури та підпорядкованих працівників, спрямовувати їхню діяльність на ефективне виконання покладених на прокуратуру функцій. Здійснювати повноваження лише в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чинними міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Забезпечувати діяльність органів прокуратури на засадах верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, політичної нейтральності та поваги до незалежності суддів, недопустимості втручання у діяльність органів законодавчої, виконавчої та судової влади.
Згідно з пунктами 4, 5, 8, 14 Наказу № 365, питання організації роботи органів прокуратури на певних напрямах, а також розмежування повноважень між органами прокуратури щодо виконання конституційних функцій визначаються наказами Генерального прокурора, у яких відповідно до положень законодавства та цього наказу, конкретизуються завдання і межі повноважень прокуратур різних рівнів, порядок їх реалізації. Робота органів прокуратури організовується за територіальним і функціональним (предметним) принципами. Працівникам обласних прокуратур необхідно вживати заходів для підвищення ефективності роботи прокуратур нижчого рівня на закріплених напрямах, систематично вивчати ці питання, сприяти в усуненні наявних недоліків, надавати фахову практичну та методичну допомогу їхнім працівникам у досягненні реальних результатів. З метою поглибленого, комплексного дослідження проблем додержання вимог законів, протидії злочинності, питань організації роботи органів прокуратури з виконання покладених на них функцій та завдань, шляхів її удосконалення використовувати можливості аналізу статистичних та інших даних, вивчення та узагальнення практики реалізації повноважень прокуратури та застосування законодавства. За результатами аналітичних досліджень розробляти заходи щодо усунення недоліків, вносити конкретні пропозиції щодо підвищення ефективності роботи та координації діяльності у сфері протидії злочинності, удосконалення нормативних і відомчих актів, що стосуються організації діяльності прокуратури.
Пунктом 19 Наказу № 365 визначено, що керівники усіх рівнів, їхні перші заступники та заступники зобов`язані забезпечувати дієвий контроль за повнотою, якістю та своєчасністю виконання завдань і доручень керівництва відповідної прокуратури та прокуратур вищого рівня, планів роботи, рішень нарад, організаційно-розпорядчих актів, використовуючи різні форми та методи контролю. У разі встановлення фактів порушень виконавської дисципліни за рішенням керівника вживати заходів для встановлення їх причин, притягнення до відповідальності винних осіб.
Крім того, згідно з розподілом обов`язків між працівниками відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури, затвердженим 14.10.2022 першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури (у редакції від 26.01.2024), на ОСОБА_1 , як начальника відділу, покладено обов`язки щодо організації та планування роботи відділу, здійснення контролю за діяльністю підпорядкованих працівників, забезпечення належного виконання покладених на відділ завдань, організації роботи на відповідних напрямах прокурорської діяльності, а також інші адміністративно-управлінські функції, пов`язані із керівництвом відповідним структурним підрозділом.
Як вбачається зі змісту рішення Комісії від 29.08.2024 №07/1/1-10п-24, висновок про наявність у діяльності ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з адміністративної посади ґрунтується на результатах комплексної перевірки виконання ним обов`язків начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Черкаської обласної прокуратури.
Так, під час проведення перевірки Комісією надано оцінку результатам діяльності очолюваного ОСОБА_1 структурного підрозділу, стану організації роботи на відповідних напрямах прокурорської діяльності, ефективності здійснення контролю за роботою підпорядкованих прокурорів, а також виконанню ним покладених на нього адміністративно-управлінських функцій начальника відділу.
Предметом оцінки Комісії були не окремі процесуальні рішення у конкретних кримінальних провадженнях та не питання законності таких рішень саме по собі, а належність виконання ОСОБА_1 функцій керівника структурного підрозділу, ефективність здійснення ним організаційного та управлінського контролю, а також забезпечення належного виконання підпорядкованими працівниками покладених на них службових обов`язків.
Зокрема, Комісією досліджувалися показники роботи відділу, результати здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, стан контролю за законністю та обґрунтованістю окремих процесуальних рішень, проведення перевірок стану та умов зберігання речових доказів, здійснення контролю за додержанням строків досудового розслідування, а також інші аспекти діяльності структурного підрозділу, керівництво яким здійснював ОСОБА_1 .
При цьому, наведені у рішенні Комісії висновки зроблено не на підставі окремого факту чи одиничного випадку, а за результатами аналізу сукупності встановлених під час перевірки обставин, які Комісією були оцінені як такі, що свідчили про неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків керівника відповідного структурного підрозділу.
Колегія суддів звертає увагу, що рішення №07/1/1-10п-24 містить детальний виклад встановлених під час перевірки обставин, наведення конкретних фактів, статистичних показників, відомостей щодо окремих кримінальних проваджень, результатів проведених перевірок, а також мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
Із змісту вказаного рішення вбачається, що Комісією досліджено питання організації роботи очолюваного ОСОБА_1 підрозділу, належності контролю за діяльністю підпорядкованих прокурорів, ефективності здійснення процесуального керівництва, додержання вимог організаційно-розпорядчих документів Генерального прокурора, забезпечення належного зберігання речових доказів та контролю за дотриманням строків досудового розслідування. За результатами такої перевірки Комісією надано оцінку встановленим обставинам у їх взаємозв`язку та сукупності.
Таким чином, рішення Комісії від 29.08.2024 №07/1/1-10п-24 не містить ознак формального чи поверхневого розгляду звернення, а навпаки свідчить про проведення комплексної перевірки діяльності ОСОБА_1 , як керівника структурного підрозділу, та наведення мотивів, з яких Комісія дійшла висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру».
При цьому, колегія суддів наголошує, що під час розгляду даної справи не здійснюється повторна перевірка ефективності діяльності очолюваного ОСОБА_1 структурного підрозділу та не надається власна оцінка доцільності чи правильності управлінських висновків, зроблених Комісією. Предметом судового контролю у даному випадку є перевірка того, чи прийнято оскаржуване рішення уповноваженим органом, у межах наданих повноважень, у встановленому законом порядку та чи містить воно достатнє мотивування щодо встановлених обставин.
Із змісту рішення Комісії вбачається, що висновок про наявність у діяльності ОСОБА_1 підстав для звільнення з адміністративної посади сформовано на підставі досліджених під час перевірки матеріалів та встановлених обставин, за результатами оцінки відомостей щодо організації роботи очолюваного ним підрозділу, здійснення контролю за діяльністю підпорядкованих прокурорів, додержання вимог організаційно-розпорядчих документів та результатів виконання покладених на підрозділ завдань.
Водночас, незгода ОСОБА_1 із наданою Комісією оцінкою встановлених під час перевірки обставин сама по собі не свідчить про протиправність прийнятого рішення. Для визнання такого рішення незаконним необхідним є встановлення істотних порушень процедури його прийняття, відсутності належного обґрунтування висновків Комісії або прийняття рішення без достатньої фактичної основи, чого під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.
Посилання апелянта на те, що рішення Комісії ґрунтується на припущеннях та неперевіреній інформації, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, зі змісту рішення №07/1/1-10п-24 вбачається, що Комісією наведено конкретні обставини, документи, статистичні показники, результати проведених перевірок та відомості щодо діяльності очолюваного ОСОБА_1 структурного підрозділу, які були покладені в основу відповідних висновків. 
Отже, твердження апелянта фактично зводяться до незгоди з оцінкою зазначених матеріалів, наданою Комісією, однак, не спростовують самого факту існування належної фактичної бази для прийняття оскаржуваного рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Комісії від 29.08.2024 №07/1/1-10п-24 прийнято за результатами дослідження матеріалів проведеної перевірки, містить виклад встановлених обставин та мотиви, з яких Комісія дійшла висновку про наявність у діяльності ОСОБА_1 підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з адміністративної посади. 
При цьому, доводи апеляційної скарги у цій частині фактично зводяться до незгоди апелянта з оцінкою встановлених під час перевірки обставин та висновками Комісії, однак, самі по собі не свідчать про відсутність у спірному рішенні належного обґрунтування, його немотивованість чи прийняття без достатньої фактичної основи.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №826/12523/15 колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки, правовідносини у зазначеній справі стосувалися притягнення прокурора області до дисциплінарної відповідальності та звільнення його із займаної посади на підставі Дисциплінарного статуту прокуратури України, тоді як у даній справі, предметом спору є правомірність звільнення ОСОБА_1 саме з адміністративної посади, на підставі пункту 3 частини 1 статті 41 Закону України «Про прокуратуру» за результатами розгляду Комісією відповідного звернення у порядку, визначеному Порядком №113. Відтак, наведені Верховним Судом висновки сформульовані за інших фактичних обставин та іншого правового регулювання, що виключає їх безпосереднє застосування до спірних правовідносин у цій справі.
Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 № 202.
Так, мотивуючи окремі висновки у справі, суд першої інстанції виходив із положень зазначеної Інструкції та фактично ототожнив процедуру розгляду звернення щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, із процедурою проведення службового розслідування.
Однак, колегія суддів зазначає, що предметом спірних правовідносин у даній справі є не проведення службового розслідування стосовно прокурора та не питання його дисциплінарної відповідальності, а перевірка правомірності рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, прийнятого в порядку реалізації положень статті 41 Закону України «Про прокуратуру».
При цьому, підставою для прийняття оскаржуваного наказу стало саме рішення Комісії, ухвалене в межах реалізації механізму, передбаченого статтею 41 Закону України «Про прокуратуру», а не висновок службового розслідування. 
Відтак, правова оцінка спірних правовідносин повинна здійснюватися з урахуванням нормативного регулювання, яке визначає порядок реалізації статті 41 Закону України «Про прокуратуру», тобто положень Порядку №113.
Таким чином, суд першої інстанції при вирішення даної справи помилково застосував положення Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 № 202, що є підставою для зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення.
Разом із тим, наведена помилка не впливає на правильність висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки перевірка доводів ОСОБА_1 , з урахуванням належного правового регулювання, також не дає підстав для висновку про порушення процедури розгляду звернення або протиправність рішення Комісії від 29.08.2024 №07/1/1-10п-24.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Суд апеляційної інстанції, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення, водночас, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині висновків щодо застосування до спірних правовідносин положень Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 №202.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, вірно по суті вирішивши справу, однак, частково помилково визначено підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині, з урахуванням висновків викладених в постанові суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 195, 241, 242, 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року змінити в мотивувальній частині, з урахуванням висновків викладених в постанові суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р. 

Судді Аліменко В.О.

Безименна Н.В.

Повне судове рішення складено 04.06.2026 р.