ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" липня 2026 р. Справа № 910/11340/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Руденко М.А.
суддів: Пономаренка Є.Ю. 
Барсук М.А. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" Сабадин Алли Василівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11340/25 
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс"
до комунального підприємства "Київтранспарксервіс"
про стягнення 700 849, 50 грн,-
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення шкоди, заподіяну порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, у розмірі 700 849,50 грн. 
Рішенням господарського суду міста Києва від 03.02.2026 позов задоволено повністю. Стягнуто з комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" 700 849,50 грн шкоди, 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 8 410,19 грн судового збору.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник комунального підприємства "Київтранспарксервіс" Волосюк Тетяна Сергіївна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі; скасувати рішення господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі № 910/11340/25 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовної заяви товариству з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" повністю; судові витрати покласти на позивача.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2026 апеляційну скаргу комунального підприємства "Київтранспарксервіс" залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі № 910/11340/25 залишено без змін. 
17.06.2026 на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" Сабадин Алли Василівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить: заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11340/25 задовольнити; стягнути з комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" 22 300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) від 17.06.2026 заяву по справі № 910/11340/25 передано на розгляд раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) у складі: головуючого судді Руденко М.А., судді: Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2026 призначено заяву ТОВ "Беквард Плюс" щодо розподілу судових витрат без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
29.06.2026 до апеляційного суду від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, в яких відповідач просив відмовити в їх задоволенні. 
Колегія суддів, розглянувши клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" про розподіл судових витрат у справі №910/11340/25, дійшла до наступних висновків.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції становлять: 18 800,00 грн у разі прийняття участі в 1-у судовому засіданні, а в разі прийняття участі в 2-х судових засіданнях 24 800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 43-49 том 2).
17.06.2026 на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" Сабадин Алли Василівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить: заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11340/25 задовольнити; стягнути з комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Беквард Плюс” 22 300, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 97 том 2). 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу заявником, зокрема, надано:
- договір про надання професійної правничої допомоги від 07.07.2025 (а.с. 183 том 1); 
- ордер АІ № 1994912 від 09.09.2025 (а.с. 50 том 2); 
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 50 зворот том 2); 
- додаток №2 від 24.04.2026 (а.с. 102 том 2);
- акт про надання професійної правничої допомоги від 28.04.2026 (а.с.102 зворот том 2);
- акт про надання професійної правничої допомоги від 12.05.2026 (а.с.103 том 2);
- акт про надання професійної правничої допомоги від 16.06.2026 (а.с.103 зворот том 2);
З поданих доказів вбачається, що 07.07.2025 між адвокатським об`єднанням "Вишневий і Партнери" (далі - адвокатське об`єднання), в особі керуючого партнера Сабадин Алли Василівни та позивачем (далі - клієнт), укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 18/Г (далі - договір) (а.с.183 том 1).
Умовами п. 1 договору сторони погодили, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу клієнту щодо стягнення у подвійному розмірі шкоди, заподіяної порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що складає 700 849,50 грн.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 01.06.2026 (п. 3.1 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору сторони дійшли згоди про те, що за надання адвокатським об`єднанням послуг, обумовлених п. 1.1 та 1.2 договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню грошову винагороду (гонорар), розмір та строки сплати якої, визначений в додатку до договору, який є невід`ємною частиною цього договору.
Додатком № 2 від 24.04.2026 до договору (а.с. 102 том 2) сторони погодили, що вартість послуг на стадії апеляційного провадження є фіксованою та складає:
- підготовка, підписання, оформлення та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 910/11340/25 - 12 800,00 грн;
- участь в судовому засіданні - 6 000,00 грн (одне судове засідання).
28.04.2026 між позивачем та адвокатським об`єднанням підписано акт про надання професійної правничої допомоги: підготовка, написання, оформлення та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі - 12 800,00 грн (а.с. 102 зворот том 2).
12.05.2026 між позивачем та адвокатським об`єднанням підписано акт про надання професійної правничої допомоги: участь 12.05.2026 в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції - 3 500,00 грн (а.с. 103 том 2).
16.06.2026 між позивачем та адвокатським об`єднанням підписано акт про надання професійної правничої допомоги: участь 16.06.2026 в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 6 000,00 грн (а.с. 103 зворот том 2).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
У розумінні положень ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, також визначені положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Такі висновки щодо застосування ст.ст. 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
29.06.2026 до апеляційного суду відповідачем подано клопотання про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу (а.с. 112 том 2), в обґрунтування якого представник вказував, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, зважаючи на предмет позову, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, відповідач вважає, що заявлені витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 22 300,00 грн не є співмірними з предметом позову та є надмірними. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 917/272/23, від 05.03.2024 у справі № 916/2266/22, від 17.04.2024 у справі № 910/19865/21, від 13.10.2025 у справі № 910/2865/23 зазначено, що суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. 
Дослідивши та оцінивши обґрунтованість заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи подане відповідачем клопотання про відмову в стягненні витрат, оскільки розмір судових витрат на правову допомогу є необґрунтованим, беручи до уваги те, що правова позиція позивача була сталою, і адвокат Сабадин А.В. надавала правову допомогу позивачу в цій справі в суді першої інстанції і правова позиція була незмінна, а тому, відповідно, була обізнана з усіма обставинами цієї справи, та те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, суд апеляційної інстанції вважає справедливим та розумним задовольнити подане клопотання позивача частково, стягнувши з комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на користь позивача 11 150,00 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 86, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" Сабадин Алли Василівни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11340/25 задовольнити частково.
Стягнути з комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6; ЄДРПОУ 35210739) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" (03164, м. Київ, вул. Чорнобильська, буд. 24/26; ЄДРПОУ 42185413) 11 150 грн 00 коп. за супровід справи в суді апеляційної інстанції.
У задоволенні решти клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Беквард Плюс" Сабадин Алли Василівни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.
Матеріали справи № 910/11340/25 повернути до суду першої інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України. 

Головуючий суддя М.А. Руденко 

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук