Справа № 368/586/26
Провадження № 2/368/914/26 
Рішення
Іменем України
(Заочне)
"03" червня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Кириченка В.І.
при секретарі Марчук Н.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом та просив стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 41915308), заборгованість за Договором № 8215997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.08.2024 р. станом на 26.02.2026 року у розмірі 65020,80 гривень, яка складається з: - 25510,40 гривень – заборгованість за кредитом; - 25010,40 гривень – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до Кредитного договору та Розрахунку заборгованості; - 14500,00 грн. заборгованість за штрафом, а також судові витрати у розмірі 2662,40 грн. та 10000,00 грн. витрат нана професійну правничу допомогу.
Мотивував позов тим, що відповідно до укладеного Договору № 8215997 про надання споживчого кредиту від 23.08.2024 року (далі - Кредитний договір) між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (далі - Первісний Кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач/ Позичальник), Відповідач отримав кредит у розмірі 29000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту - ІТС). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (далі - Правила кредитування), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents.
У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, Відповідач зареєструвався на ІТС, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами кредитування здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, Правил кредитування, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 23.08.2024 року о 21:32:05 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем.
Кредитні кошти у розмірі 29000,00 грн. були перераховані Відповідачу 23.08.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_3 , (завірена копія довідки (витягу) надавача платіжних послуг про переказ коштів додається).
Слід зазначити, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом. Провести верифікацію платіжної карти може здійснити виключно Відповідач. Вказаний номер телефону Відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.
Таким чином, виключно особа Відповідача може отримати кредит після укладення Кредитного договору.
Кредитний договір укладено 23.08.2024, тобто після закінчення 30-ти денного строку набрання чинності Законом України № 3498-ІХ (24.12.2023 + 30 днів), тому в зв`язку з цим нараховані штрафи за порушення умов Кредитного договору відповідають чинному законодавству.
Також, враховуючи, що Закон про споживче кредитування є спеціальним законом, що регулює правовідносини споживчого кредитування, нараховані штрафи за невиконання умов Кредитного договору підлягають сплаті Відповідачем.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором становить 65020,80 гривень, яка складається з:
- 25510,40 грн. - заборгованість за кредитом;
- 25010,40 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до Кредитного договору та Розрахунку заборгованості;
- 14500,00 грн. заборгованість за штрафом;
- 0,00 грн. заборгованість за комісією,
Розрахунок суми заборгованості від Первісного кредитора додається (Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги).
Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за Кредитним договором здійснюється за період строку дії Кредитного договору (до дати переходу права вимоги), а також штрафні санкції (у разі наявності) відповідно до умов Кредитного договору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує.
З проставлених у поштових повідомленнях відміток вбачається відсутність відповідача ОСОБА_1 за адресою місця проживання, що зареєстрований у встановленому законом порядку і відповідач не повідомив суду іншої адреси, а тому відповідно до ст.128 ч.8 п.4 ЦПК України повістка є врученою відповідачу та ухвалено провести заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦК України, яка розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору № 8215997 про надання споживчого кредиту від 23.08.2024 року (далі - Кредитний договір) між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (далі - Первісний Кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач/ Позичальник), Відповідач отримав кредит у розмірі 29000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту - ІТС). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (далі - Правила кредитування), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents.
Відповідно до ч.1 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено порядок укладення електронного договору.
У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, Відповідач зареєструвався на ІТС, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами кредитування здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Правила кредитування перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://creditplus.ua/documents.
Відповідно до Кредитного договору, Правил кредитування договір укладається шляхом направлення його тексту в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, Правил кредитування, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 23.08.2024 року о 21:32:05 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем.
Кредитні кошти у розмірі 29000,00 грн. були перераховані Відповідачу
23.08.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_3 , (завірена копія довідки (витягу) надавача платіжних послуг про переказ коштів додається).
Слід зазначити, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом. Провести верифікацію платіжної карти може здійснити виключно Відповідач. Вказаний номер телефону Відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.
Таким чином, виключно особа Відповідача може отримати кредит після укладення Кредитного договору.
Згідно правових висновків викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом Відповідача, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не було б укладено.
На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що вказаний вище Кредитний договір з додатком (Графіком платежів) та Паспортом споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом, наявність якого разом з підписом та електронним підписом Позивача підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється їх воля, є доведеним факт укладення між сторонами Кредитного договору. Позичальник всі умови кредитування цілком зрозумів та підтвердив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ч. 13. Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Позивач надає примірник укладеного Кредитного договору в електронному вигляді засвідченого належним чином.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, між Первісним кредитором та Відповідачем було укладено Кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до умов Кредитного договору, Первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування.
Строк надання кредиту відповідно до Кредитного договору становить 360 днів.
Відповідно до умов Кредитного договору, Відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно положень Кредитного договору, Відповідач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.
Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, що наданий Первісним кредитором (додається).
Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі по тексту - Закон України № 3498-ІХ) внесені зміни (набрав чинності 24.12.2023), зокрема до пункту 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про споживче кредитування” (далі - Закон про споживче кредитування).
Виключено пункт 6-1 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону про споживче кредитування щодо звільнення споживачів з сплати неустойка (штраф, пеня) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Пункт 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону про споживче кредитування викладено у новій редакції: «У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Таким чином, Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» встановлюють, що неустойка (штраф, пеня) не застосовується до кредитів, що були укладені до 24.01.2024 (дата набрання чинності Закону № 3498-ІХ 24.12.2023 + 30 днів).
Кредитний договір укладено 23.08.2024, тобто після закінчення 30-ти денного строку набрання чинності Законом України № 3498-ІХ (24.12.2023 + 30 днів), тому в зв`язку з цим нараховані штрафи за порушення умов Кредитного договору відповідають чинному законодавству.
Також, враховуючи, що Закон про споживче кредитування є спеціальним законом, що регулює правовідносини споживчого кредитування, нараховані штрафи за невиконання умов Кредитного договору підлягають сплаті Відповідачем.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором становить 65020,80 гривень, яка складається з:
- 25510,40 грн. - заборгованість за кредитом;
- 25010,40 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до Кредитного договору та Розрахунку заборгованості;
- 14500,00 грн. заборгованість за штрафом;
- 0,00 грн. заборгованість за комісією,
Розрахунок суми заборгованості від Первісного кредитора додається (Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги).
Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за Кредитним договором здійснюється за період строку дії Кредитного договору (до дати переходу права вимоги), а також штрафні санкції (у разі наявності) відповідно до умов Кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним Кредитним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Кредитного договору.
Сума заборгованості, Відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором відповідно до Реєстру боржників від 16.05.2025 року до Договору факторингу № 16.05/25-Ф від 16.05.2025 р. становить 65020,80 грн.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Проценти, встановлені у Кредитному договорі, є платою за правомірне користування грошовими коштами, наданими кредитодавцем, відповідно до статей 1048 та 1U54 ЦК України. Вони не є неустойкою, штрафом чи іншою формою компенсації за невиконання зобов`язань.Відповідно до ч.1-2, ч. 5, ч. 7 статті статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.
Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Положення статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» стосуються саме санкцій за невиконання зобов`язань, а саме визначають несправедливою умову договору про сплату споживачем "непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором".
Таким чином, норми статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не регулюють розмір процентів за користування кредитом, а обмежує розмір санкцій за порушення договору. Оскільки стягувані проценти є платою за послугу, а не санкцією, то вказана норма на ці правовідносини не поширюється.
Також, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Умови Кредитного договору, зокрема щодо розміру процентної ставки, були визначені сторонами за взаємною згодою, що відповідає фундаментальному принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Перед укладенням договору Відповідач був належним чином проінформований про всі істотні умови кредитування. Зокрема, він ознайомився з: паспортом споживчого кредиту, який у стислій табличній формі містив ключову інформацію: суму кредиту, розмір процентної ставки, строк, розмір щомісячного платежу, графік платежів, реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту; повним текстом Кредитного договору та графіком платежів.
Підписавши договір, Відповідач свідомо та добровільно погодився з усіма його умовами, оскільки мав можливість відмовитись від укладення правочину, якщо вважав його умови несправедливими чи невигідними.
Також, відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від нього без пояснення причин. Про таке право Відповідача зазначено також в укладеному Кредитному договорі. 
Відповідач не скористався правом відмови від Кредитного договору, що також підтверджує його свідому та добровільну згоду з усіма умовами договору на момент його укладення. Відсутність відмови протягом встановленого законом строку свідчить про те, що Відповідач повністю усвідомлював свої зобов`язання та вважав умови Кредитного договору прийнятними.
Законодавчий захист споживача, передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про захист прав споживачів», спрямований на забезпечення повної поінформованості та прозорості умов, а не на надання споживачу права в односторонньому порядку відмовитись від виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань.
Відповідач не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування ним умов договору до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки.
Також, Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 № 7-рп/2013 досліджувало правовідносини стосовно нарахування неустойки, а не порядку нарахування відсотків за користування кредитом та їх сплати, що визначені договірними умовами між сторонами, тому в даній справі воно не є релевантним для застосування, оскільки предмет правовідносин не є тотожним.
Постановою Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, зроблені висновки, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як міру відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
Предмет стягнення з Відповідача на користь Позивача по справі є стягнення заборгованості за сумою кредиту та нарахованими процентами за користування кредитом у відповідності до ст. 1048 ЦК України, а не процентів за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, тому висновок, висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 не є релевантним для застосування у даній справі, оскільки предмет правовідносин не є тотожним.
Проценти, встановлені у Кредитному договорі, є платою за послугу, а не штрафною санкцією.
Положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов стосуються саме санкцій (непропорційно великої суми компенсації) у разі невиконання зобов`язань і не поширюються на розмір процентів за користування кредитом. Підписавши договір та отримавши кошти, Відповідач погодився з ціною послуги (ст. 627 ЦК України).
Відповідач мав право відмовитися від договору протягом 14 днів згідно зі ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування», однак цього не зробив.
До позовної заяви додано первинні документи, а саме в першу чергу Кредитний договір, що засвідчує наявність правовідносин між Позивачем (правонаступник Первісного кредитора) та Відповідачем, який оформлений відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підставі якого здійснено надання кредиту Відповідачу.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про платіжні послуги", до фінансових платіжних послуг належать послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Відповідно до п. 53, ст.1 Закону України "Про платіжні послуги", переказ коштів без відкриття рахунку - платіжна послуга, що надається платнику з метою переказу коштів у готівковій чи безготівковій формі отримувачу або надавачу платіжних послуг, який діє від імені отримувача, під час якої надавач цієї послуги не використовує відкритий у нього рахунок платника та/або отримувача.
Переказ коштів без відкриття рахунку мають право здійснювати платіжні установи, які мають відповідну ліцензію Національного банку України, а не виключно банківські установи.
На підтвердження переказу суми кредиту на платіжну картку Відповідача, на підставі Кредитного договору, надаємо витяг з листа надавача платіжних послуг про переказ коштів, що є належним доказом передачі грошових коштів Відповідачу.
Стаття 31 Закону України «Про платіжні послуги» прямо зобов`язує надавача платіжних послуг надавати детальну інформацію про платіжну операцію та підтверджує право кредитора (як платника) та позичальника (як отримувача) вимагати таку інформацію.
Відповідно до п. 10 Постанови Правління НБУ № 113 від 03.11.2021 «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)», прямо передбачено можливість використання у договорах та супровідних документах номера електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ ХХ** ХХХХ ХХХХ (маскований номер картки).
Таким чином, маскований номер картки зазначений у довідці надавача платіжних послуг про переказ коштів містить підтвердження зарахування коштів Відповідачу, співпадає з карткою Відповідача зазначеною у Кредитному договорі.
Довідка надавача платіжних послуг про переказ коштів у розумінні статті 95 ЦПК України, є належним письмовим доказом, має розглядатись у сукупності з Кредитним договором, підтверджує причинно-наслідковий зв`язок переказу суми кредиту, після укладення Кредитного договору, а також:
• Ініціатора переказу (платник Первісний кредитор);
• Суму та валюту операції;
• Реквізити картки отримувача (Позичальника);
• Дату, час та унікальний ідентифікатор транзакції.
У довідці (витяг) надавача платіжних послуг про переказ коштів відсутнє ПІБ та ІПН отримувача, однак зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної картки 535528ХХХХ7285 зарахування переказу, що відповідає:
1. масці платіжної картки зазначеній в Кредитному договорі;
2. даті та часу здійснення переказу суми кредиту після підписання Кредитного
договору;
3. сумі кредиту зазначеному в Кредитному договорі.
Як зазначалось вище Відповідач, перед укладенням Кредитного договору, верифікував свою платіжну картку та підтвердив, що саме на неї має бути зарахована сума кредиту, в тому числі підписанням Кредитного договору.
16.05.2025 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (Кредитор) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту - Новий кредитор, Позивач), укладено Договір факторингу № 16.05/25-Ф від 16.05.2025 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №8215997 про надання споживчого кредиту від 23.08.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.
Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.
Частина 1 ст. 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Заміна стягувача його правонаступником жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника із врахуванням статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21)).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя, четверта статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
При цьому статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідач не оспорювала правомірність Договору факторингу 16.05/25-Ф від 16.05.2025 року і в судовому порядку не визнано його недійсними.
За таких обставин, виходячи з презумпції правомірності договору, встановленої в статті 204 ЦК України, Договір факторингу 16.05/25-Ф від 16.05.2025 року є дійсними та правомірними.
А тому, враховуючи вище зазначене позов слід задоволити та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 41915308), заборгованість за Договором № 8215997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.08.2024 р. станом на 26.02.2026 року у розмірі 65020,80 гривень, яка складається з: - 25510,40 гривень – заборгованість за кредитом; - 25010,40 гривень – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до Кредитного договору та Розрахунку заборгованості; - 14500,00 грн. заборгованість за штрафом, а також судові витрати у розмірі 2662,40 грн. та 10000,00 грн. витрат нана професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, статтями 280 ч.1 ЦПК України, суд,-
вирішив:
Позов задоволити. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 41915308), заборгованість за Договором № 8215997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.08.2024 р. станом на 26.02.2026 року у розмірі 65020,80 гривень, яка складається з: - 25510,40 гривень – заборгованість за кредитом; - 25010,40 гривень – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до Кредитного договору та Розрахунку заборгованості; - 14500,00 грн. заборгованість за штрафом, а також судові витрати у розмірі 2662,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. 
Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України. Повний текст рішення складено 08.06.2026 року. 

Суддя В.І. Кириченко