Справа № 641/2522/25 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В 
Провадження № 22-ц/811/3499/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 червня 2026 року  м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 – адвоката Хоміч Артема Анатолійовича на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30 вересня 2025 року із запереченнями на ухвалу цього ж суду від 30 вересня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ: 

В квітні 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог покликалось на те, що 10.06.2016 за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016». 10.03.2017 було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на двокімнатну квартиру загальною площею 59,8 кв.м., житлова площа 34.7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Як власниця вказаної квартири відповідачка стала членом ОСББ і набула всі права та обов`язки, передбачені статутом та чинним законодавством України, у тому числі, і обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ від 04.01.2023 було затверджено розмір щомісячних внесків для підтримання будинку та прибудинкової території в належному стані та для поточних витрат у сумі 7 грн/м? за місяць. 08.12.2023 відповідачка подарувала належну їй квартиру матері – ОСОБА_2 , тому перестала бути членом ОСББ. Відповідачка постійно ухилялася від сплати щомісячних внесків, у зв`язку з чим на її адресу було направлено вимогу розрахуватися за період заборгованості – з листопада 2022 року по листопад 2023 року включно. Вимога була отримана відповідачкою 10.01.2025, але на звернення не відповіла та заборгованість не оплатила. Просило стягнути з відповідачки заборгованість з внесків у розмірі 5202, 60 грн, 3% річних у розмірі 267,12 грн та інфляційні витрати у розмірі 846,95 грн. 
Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 30 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім-2016» 5202 грн 60 коп. заборгованості та 1995 грн 16 коп. судових витрат, а всього 7197 (сім тисяч сто дев`яності сім) грн 76 коп.
Рішення суду оскаржив представник  ОСОБА_1 – адвокат Хоміч Артем Анатолійович, подавши апеляційну скаргу.
Вважає, що рішення суду ухвалене без повного та всебічного дослідження ключових для спору обставин. 
Вказує, що у період з 10 березня 2017 року по 08 грудня 2023 року ОСОБА_1 була власником квартири АДРЕСА_3 та, відповідно, співвласником у Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім – 2016». ОСОБА_1 повідомила, що з боку ОСББ було висунуто вимогу про сплату заборгованості на утримання будинку, а до моменту такої сплати працівниками ОСББ вчинялися дії, які впливали на обмеження її прав у користуванні спільними частинами будинку, зокрема ліфтом. При цьому вона, як колишній співвласник, не заперечує свого принципового обов`язку щодо внесення обов`язкових платежів, проте наголошує, що такі платежі повинні визначатися та використовуватися у суворій відповідності до вимог чинного законодавства та Статуту ОСББ.
На думку апелянта, суд, фактично сприйнявши внутрішні документи ОСББ як беззастережно чинні, не перевірив їх корпоративну легітимність: залишився поза увагою порядок скликання і проведення загальних зборів 04.01.2023, належність повідомлення співвласників про дату, час, місце та порядок денний, наявність кворуму та дотримання принципу «один співвласник — один голос», а також автентичність підписів і відповідність показників площ та голосів між різними протоколами. 
Не досліджено, чи існує передбачений Статутом висновок ревізійної комісії (або аудитора) щодо кошторису і внеску, без якого затвердження річного звіту, кошторису та розміру внесків не може вважатися належним. За відсутності такої перевірки висновок про наявність грошового зобов`язання є передчасним. 
Суд не з`ясував, чи було забезпечено належне доведення змісту рішень про тариф і кошторис до відома співвласниці: відсутні встановлені факти оприлюднення в місцях загального користування, вручення під підпис або надсилання рекомендованими листами. Поза увагою залишилося питання реальної можливості виконати спірний обов`язок у визначені строки та в заявленому розмірі. Проігноровано і аспект належних повноважень органів ОСББ: суд не витребував і не оцінив рішення про звернення до суду від імені об`єднання, не встановив чинний склад правління та підстави представництва, а також відповідність голови правління статутним вимогам щодо обрання зі складу співвласників. Без визначення, хто і на якій підставі формував волю юридичної особи, оцінка позову ОСББ є неповною. Економічна обґрунтованість фіксованого внеску 7 грн/м? не була предметом реального судового аналізу. 
Суд не дослідив кошторис, первинні документи, договори з підрядниками, фактичні витрати й їх кореляцію з періодами нарахувань. Не надано відповіді, чому застосовано єдиний тариф без урахування об`єктивних відмінностей у користуванні спільним майном (зокрема, ліфтом для квартир перших поверхів). За таких умов покладення на особу фіксованого платежу без перевірки матеріальної підстави його розміру суперечить принципам справедливості та співмірності.
Окрім цього, вказує, що ухвала Трускавецького міського суду Львівської області про відмову в зупиненні провадження мотивована тим, що нібито відсутні конкретизовані дані щодо того, яке саме рішення ОСББ «Елітний дім-2016» оскаржується у справі № 914/2273/25, а відтак немає підстав констатувати об`єктивну неможливість подальшого розгляду цивільної справи. Водночас фактичні матеріали спростовують цей висновок: ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.07.2025 у справі № 914/2273/25 відкрито провадження саме за позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ та зобов`язання вчинити дії; підготовче засідання призначено, що засвідчує реальність і процесуальну актуальність спору про чинність корпоративного акта. Цей корпоративний акт визначає правову природу й саму можливість нарахування спірних платежів, які є предметом стягнення в цивільному провадженні: без встановлення його дійсності неможливо ані визначити підстави, ані обсяг грошового обов`язку. 
Отже, розмежування, запропоноване судом першої інстанції, є формальним і не враховує матеріального зв`язку між предметами проваджень: господарська справа вирішує первинне питання про законність тарифного рішення зборів, тоді як цивільна справа ґрунтується на наслідках цього рішення. Ігнорування такої залежності створює реальний ризик ухвалення взаємовиключних рішень різними юрисдикціями, підриває принцип правової визначеності та позбавляє сторони передбачуваності правозастосування. За цих умов саме зупинення розгляду цивільної справи до набрання законної сили рішенням у справі № 914/2273/25 відповідало б завданню повного та всебічного з`ясування обставин, забезпечувало б процесуальну економію та гарантувало б ефективний захист прав і законних інтересів сторін на узгодженій доказовій базі.
Просить рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30 вересня 2025 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
14 листопада 2025 року представник ОСББ «Елітний дім-2016» Яровка К.С. подала відзив на апеляційну скаргу. ОСББ просить залишити оскаржуване рішення першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що в апеляційній скарзі Апелянт визнає заборгованість по сплаті за послуги ОСББ та посилається на те, що рішення загальних зборів про встановлення нового тарифу від 04 січня 2023 року нібито ухвалено з порушеннями. З таким обгрунтуванням ухилення від оплати послуг ОСББ та внесків не погоджується, позаяк до ухвалення нового тарифу діяв старий тариф, проти якого Апелянт не висувала заперечень і згідно якого вона мала сплачувати навіть за наявності заперечень проти нового тарифу. Ніяких розрахунків щодо неправильності встановленої вартості послуг ОСББ та внесків Апелянт не наводить. Посилання на уявні порушення під час затвердження нового тарифу не скасовують зобов`язання Апелянта з оплати послуг ОСББ та внесків, тим більше, що за новим тарифом сплачують усі члени ОСББ, крім Апелянта та її матері ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що непроживання відповідачки у квартирі, перехід права власності від неї до іншої особи на підставі договору дарування не звільняє ОСОБА_1 як власника квартири від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані ОСББ «Елітний дім-2016» у період, коли вона була власницею майна і, відповідно, несла обов`язок по його утриманню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду зважаючи на наступне.
Встановлено, що 10.03.2017 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 , речове право припинено 08.12.2023 на підставі договору дарування. 
Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2025 (а\с 17). 
Площа даної квартири становить 59.8 кв. м. Квартира знаходиться у багатоквартирному будинку, який обслуговується Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім - 2016».
Згідно зі статутом ОСББ «Елітний дім-2016» сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.
Між позивачем і відповідачем у встановленому законом порядку договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався.
Згідно з довідкою про заборгованість по квартирі АДРЕСА_3 заборгованість за обслуговування вказаної квартири становить 5202,60 грн. Така заборгованість утворилася за період з грудня 2022 року по листопад 2023 року (а\с 18)
Законом «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ст.. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:
утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Положеннями ч.ч.4, 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує та власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
У відповідності до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності.
У свою чергу, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду, незалежно від наявності договору між об`єднанням та боржником.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільного майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як на підставу оскарження рішення суду, апелянт посилається на незаконність встановлення тарифу загальними зборами учасників ОСББ, які відбулися 04 січня 2023 року. 
При цьому, варто зазначити, що розмір тарифу чи законність рішення загальних зборів не є предметом спору у даному судовому провадженні. Вартість наданих позивачем послуг, відповідачем не оскаржена, така не скасована.
В частині доводів апеляційної скарги щодо відмови в зупиненні провадження по справі, колегія суддів вважає такі безпідставними.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав, які б вказували на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи у Господарському суді Львівської області не наведено, клопотання та міркування щодо зупинення носять формальний характер, тому суд правильно вважав, що правові підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі відсутні.
Окрім цього, варто зазначити, що рішенням Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 в задоволенні позову  ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний дім – 2016» про визнання недійсним рішення загальних зборів та зобов`язання вчинити діївідмовлено. 
При ухваленні рішення у справі, суд виходив з того, що оскаржуване рішення загальних зборів ОСББ «Елітний Дім», оформлене протоколом від 04.01.2023 № 2 ухвалене та підтримане більшістю співвласників у відповідності до закону та положень Статуту ОСББ. Суд першої інстанції зазначив, що оскільки права одного співвласника ОСББ не можуть превалювати над правами та інтересами інших співвласників ОСББ, а суд при вирішенні спору повинен уникати зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, доводи та ґрунтування позивачки, викладені в позові, не знайшли своє підтвердження
Постановою Західного Апеляційного Господарського суду від 03.03.2026 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2025 у справі № 914/2273/25 залишено без задоволення, оскаржувані рішення залишено без змін.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
Згідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частковоі ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Керуючись ст. ст. 367,368, ст.374,375,381,382,384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 – адвоката Хоміч Артема Анатолійовича – залишити без задоволення.
Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30 вересня 2025 року із запереченнями на ухвалу цього ж суду від 30 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 08 червня 2026 року.

Головуючий :      Ванівський О.М.

Судді:      Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.