ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 679/1445/25
Провадження № 33/820/356/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Оліферук Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Оліферук Ж.А. на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 березня 2026 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, особи з інвалідністю 2-ї групи, учасника бойових дій,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з нього на користь держави 665 грн 60 коп судового збору. 
За постановою судді, 03 жовтня 2025 року о 13 год 44 хв у місті Нетішині на вулиці Шевченка, 4 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager 6810, проба позитивна – 1,97 ‰, що підтверджується тестом номер 5637, зафіксованим на портативний реєстратор 211138. Указаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Оліферук Ж.А. просила скасувати постанову судді Нетішинського міського суду від 30 березня 2026 року, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Уважала, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
Зокрема, вказувала, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Серед іншого, звертала увагу на те, що в порушення вимог інструкції (керівництва) з експлуатації аналізатора Драгер «ALKOTEST 6810» представником поліції перед проходженням ОСОБА_1 тесту одноразовий мундштук, який був би розпакований та встановлений на прилад у присутності водія або ж самим водієм, безпосередньо перед проходженням тестування на прилад Драгер «ALKOTEST 6810» встановлено не було.
Зазначала, що відеофіксацією підтверджується, як працівники поліції між собою говорять, що стерильних мундштуків у них немає.
Більше того, з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що мундштук поліцейський взяв з сумки, де було декілька розпечатаних, бувших у користуванні мундштуків, що є порушенням законодавства.
Указувала, що відповідно до ч.5 ст.266 КУпАп огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.
На думку апелянта, інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. Тому сторона захисту вважає, що органом, який складав протокол, не було належним чином доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що у свою чергу є підставою для закриття провадження в справі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Оліферук Ж.А. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, – визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. 
Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №472201 від 03 жовтня 2025 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;
- відомостями з роздруківки тесту №5637 від 03 жовтня 2025 року, зробленого за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6810», згідно з яким ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння – 1,97 ‰;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у зв`язку з виявленими в нього ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. На момент огляду ОСОБА_1 рівень алкоголю в його організмі становив 1,97 ‰, згідно з результатом тестування на алкоголь, проведеного за допомогою приладу «Drager 6810»; 
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким огляд ОСОБА_1 у медичному закладі не проводився;
- відеозаписами.
Із наданих відеозаписів зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу на запитання працівника поліції ОСОБА_1 стверджував, що сьогодні вживав алкогольні напої. Тоді поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager 6810», на що ОСОБА_1 погодився, пройшов такий огляд, за результатами якого в його організмі виявлено 1,97 ‰ алкоголю. На пропозицію працівника поліції проїхати на огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад, якщо він не довіряє результатам, які показав прилад, ОСОБА_1 відмовився. Після цього відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оголошено його, запропоновано отримати копію, на що він погодився та поставив свій підпис у протоколі, отримав копію протоколу. Також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права.
Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився, однак, мундштук у його присутності не розпаковувався, тобто, на його думку, він був не стерильний. Зазначав, що в день зупинки алкогольні напої не вживав, але напередодні ввечері пив вино. 
У судовому засіданні за аналогічних обставин захисник Оліферук Ж.А. просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначала, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням керівництва з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6810.
Захисник уважала, що результат тестування на алкоголь, що було проведено газоаналізатором «Drager Alcotest 6810» з використанням нестерильного мундштука, який не розпаковувався в присутності ОСОБА_1 і ймовірно вже був у користуванні, не може бути належним та допустимим доказом для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Крім того, працівники патрульної поліції склали акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, без участі ОСОБА_1 та не вручили їх йому для підписання.
Апеляційний суд приходить до висновку, що доводи про те, що процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення проведено з грубими порушеннями, є безпідставними.
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Апеляційний суд зазначає, що згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу фактично свідчить про визнання ним факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Відсутність заперечень щодо результату огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, вказує на те, що водій транспортного засобу повністю погоджується з визнанням факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не бажає спростувати позитивний результат огляду шляхом проведення відповідного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Незважаючи на те, що момент розпакування мундштука не відображений на відеофайлах, які містяться на CD-диску, що долучений до матеріалів справи, з даних відеофіксації події вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання алкоголю в день його зупинки. Крім того, перед проведенням тестування на алкоголь ОСОБА_1 поліцейський провів контрольний задув газоаналізатором «Drager 6810» із встановленим мундштуком, результат якого показав ОСОБА_1 і він прочитав вголос «алкоголю немає». Лише після цього ОСОБА_1 пройшов тест, який показав – 1,97 ‰ алкоголю. Після тестування на стан сп`яніння поліцейський показав ОСОБА_1 його результат і озвучив його вголос. Далі він роз`яснив ОСОБА_1 , що якщо він не довіряє результату цього тестування, то він має право поїхати в медичний заклад для проходження повторного огляду на стан сп`яніння, на що останній відповів «довіряю», а також сказав «я готовий відповідати».
Надалі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, які би вказували на те, що він не згідний з результатами тестування на алкоголь чи заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Окрім того, згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51QM039810325 від 22 квітня 2025 року, виданого ДП «Київоблстандартметрологія» (свідоцтво про уповноваження П-25-2019 від 07 червня 2019 року) та чинного до 22 квітня 2026 року, газоаналазітор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810» заводський №ARCD-0505, виробник Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі. Методика повірки. Розділ експлуатаційної документації.
Відповідно до листа Компанії «Saturn Data International» №390-03 від 27 березня 2026 року, на сьогодні ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» має діючий договір з ДП «Київоблстандартметрологія» (свідоцтво про уповноваження №П-25-2019 від 07 червня 2019 року, строк дії автоматично продовжений на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування згідно з п.п.5 п.1 постанови КМУ від 18 березня 2022 року №314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану») на проведення операцій «повірка» приладів Drager Alcotest, за результатами яких видається свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.
Із наведеного вбачається, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», заводський № ARCD-0505, за допомогою якого проводилося тестування на алкоголь ОСОБА_1 , пройшов повірку, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 та придатний до використання.
Переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Окрім того, наявний в матеріалах справи відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого правопорушення. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580792 від 01 лютого 2026 року долучені відеозаписи з технічних засобів відеозапису: 211138.
Указані вимоги закону були дотримані та виконані належним чином.
Відеофіксація працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». 
Так, відеозаписами зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, що керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Крім того, апеляційним судом установлено, що вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку всіх осіб, відтак, є належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які би стали підставою для скасування постанови судді суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
Порушень вказаних вимог законодавства, які би ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які би спростовували висновки суду першої інстанції, не знайдено.
Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.
Підстави для скасування постанови судді місцевого суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Оліферук Ж.А. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду Матущак М.С.